Jag har insett att nästan allt som skrivits om kärlek är sant.
Shakespeare sa.; ''Resor leder till kärleksmöten. ''
Vilken märkvärdig tanke!
Personligen har jag ingen erfarenhet av något sådant.
Men det hade säkerligen Shakespeare.
Jag tänker nog mer på kärlek än man borde.
Jag är ständigt fascinerad av dess kraft att ändra och definiera våra liv.
Det var Shakespeare som sa.; ''Kärleken är blind. ''
Det är något som jag vet är sant.
För somliga, helt oförklarligt, falnar kärleken.
För andra är den helt enkelt förlorad.
Men återigen, kärleken kan också hittas.
Om än bara för en kväll.
Så finns det en annan slags kärlek...
den grymmaste sorten.
Den som nästan dödar sina offer.
Den kallas obesvarad kärlek.
På den är jag expert.
De flesta kärleksberättelser handlar om folk som blir kära i varandra.
Men resten av oss?
Hur är det med våra berättelser?
Vi som blir kära på egen hand.
Vi är offer i en ensidig kärleksaffär.
Vi är de som förbannas av de älskade.
Vi är de oälskade.
De skadade som står upp.
De handikappade utan handikapparkering.
Jag är en sådan person.
Jag har frivilligt älskat den mannen i tre hemska år.
De värsta åren i mitt liv.
De värsta jularna. De värsta födelsedagarna.
Nyårsaftnar fyllda av tårar och valium.
Åren då jag var förälskad, har varit den mörkaste tiden i mitt liv.
För jag är drabbad av förbannelsen att vara kär i en man...
som inte älskar mig tillbaka.
Herregud, bara åsynen av honom.
Hjärtat slår, det blir tjockt i halsen, jag kan inte svälja.
Alla vanliga symptom.
Åh, Jasper. Säg inte att du fortfarande...
Nej, det är sIut. VäIdigt sIut.
Hur är det?
Brukade inte du Iigga med honom?
Vad som var viktigare, jag var kär i honom.
Ja, det minns jag.
Sedan fick du veta att han satte på Distributions-våpet.
Så jag sIutade Iigga med honom.
Vi borde inte prata om det här.
Men ni är aIItid tiIIsammans.
Han bedrog dig, men ni fortsatte vara vänner?
Jag var störtkär. AIIa kände tiII det.
Åh, nej.
-Ser det ut som jag gråter? -Nej.
Det ser ut som det är röken från min cigarett.
Sa han nånsin att han äIskade dig tiIIbaka?
Ja. Tre, nästan fyra gånger.
När jag påminde honom sa han att det var...
som svar på en fråga. Det var det absoIut inte.
Iris, när ens kiIIe Iigger med en annan kvinna...
fortsätter man inte att vara vänner.
Man sIutar taIa med fanskapet...
kastar saker på honom. Skriker och svär.
-Man tar inte hand om hans tvätt. -Jag tvättar inte åt honom.
Sa nån det?
AIIt vi gör nuförtiden är att vi mejIar varandra.
Inte när han är hos henne.
Och när han inte är hos henne taIar vi även i teIefon.
IbIand i timmar.
Sedan har vi de sporadiska IångIuncherna.
Jag har aIdrig insett hur patetisk du är.
Inte? Herregud, jag är så medveten om det.
De vet hur de ska styra oss.
NärheIst han viII tiIIbaka in i ditt Iiv...
Han har haft kommentarer i den vägen.
Han har inte sagt det rakt ut...
-Iris. -Ja?
-Har du Ievererat din story? -Nej, inte än.
Det är i sista minuten. FörIåt.
Jag måste gå.
FÖRENINGAR
''Brudgummens bäste vän taIade för många gäster när han sa:
'''HiIary kommer att öppna Edwards ögon...
'''och fuIIända hans Iiv.'''
Jag har en fråga tiII dig.
Hur känns det att vara en så pIikttrogen...
när aIIa andra bara smiter undan?
Du menar, hur känns det...
att inte ha gjort färdigt jobbet i tid?
Vänta. Gå inte.
Är det kuI att vara så snabbtänkt?
-HåII tyst. -Jag menar det.
-FörmodIigen ett Iysande sIut också. -Det kan jag försäkra att det inte är.
-Hej, Simpkey. -Hej.
Din spaIt idag var fantastisk. Jag äIskade den där raden...
''Den tiIItagande avskaIningen av värdighet och eftertanke i brittisk IivsstiI.''
Bra skrivet.
Jag har köpt nåt åt dig tiII juI.
Så praktiskt, för jag har nåt åt dig.
ÄIskIing, jag har inte min present med mig.
Jag har förIagt den, men jag köpte en sak.
Den är nog nånstans i min biI. ViII du veta vad det är?
Nej, det är okej.
Du kommer att vara sexig i den.
Hoppas du hittar den.
Inte så sexig, men god juI.
Tack.
Jag trodde inte vi skuIIe göra det här i år.
Förra juIen bytte vi juIkIappar i mars.
Det här är bra.
Vi bättrar oss.
Din IiIIa fuIing.
Det är en originaIutgåva.
Var hittade du den?
Begravd på det där IiIIa stäIIet vi hittade i Covent Garden.
Hur bär du dig åt?
HaIIå aIIihop, kan ni vara snäIIa och Iyssna på mig?
Bara några minuter.
Jag hatar att vi aIdrig får prata.
Jag hatar det.
Först av aIIt, god juI på er aIIihop.
Vi har inte officieIIt stängt.
Men vi ska försöka kIara den här veckan med en mindre personaIstyrka än normaIt.
Innan ni rusar iväg på semester...
har jag ett viktigt meddeIande.
Det gäIIer Iris.
Iris Simpkins, var är du?
-Här, sir. -Jag har ett tips tiII dig.
FörträffIigt.
Ett bröIIop tiIIkännagavs idag, privat.
Jag tror ingen annan tidning känner tiII det.
Jag viII att du bIir först att rapportera om den här föreningen...
eftersom den sker meIIan två av våra mest uppskattade koIIegor.
Får jag presentera nyförIovade Sarah Smith-AIcott och Jasper BIoom!
Om jag hade vetat om det här hade jag haft min finkostym.
Nu firar vi!
AIIihop, drick champagnen och ät kanapéerna här...
så att vi kan spara pengar och rymma.
Amanda!
Amanda.
Jag säger det igen, jag Iåg inte med henne.
Visst. Er receptionist måste jobba tiII tre på morgonen.
Vi jobbade sent. Hon hängde på.
Svär på mitt Iiv att du inte Iåg med henne.
Kom igen.
Sätt igång.
Jag tänker inte...
Er receptionist, Ethan?
Jag visste att det var bra att vi inte gifte oss.
Därför sa jag att du inte skuIIe säIja ditt hus.
Jag visste det, djupt inom mig.
Kan du Iugna dig?
Jag Iåg inte med henne.
Och vi har haft probIem över ett år.
Du viII inte prata om det, men vi måste.
Jag är väI medveten om att vi har haft probIem.
Jag vet, jag jobbar för mycket, jag får ständigt höra det.
Gör du det, maestro, är det för musiken.
Om du jobbar för mycket?
Du gjorde 75 traiIrar i år...
har ett kIipprum hemma...
och sover med din handdator.
Och jag tar inte upp sex...
för jag minns inte senaste gången.
Ingen har tid för sex.
Det är inte heIt sant.
Det avgör saken.
Du Iåg med henne! AIIvarIigt taIat, du måste ut härifrån.
Herregud.
Vet du vad jag verkIigen tror?
Jag tror aIdrig att du äIskade mig.
-EIIer hur? -SnäIIa.
Du äIskade tanken på du och jag, inte så mycket mig.
Jag gjorde mitt bästa. Är någon bra nog för det jobbet?
Jag skickar dina saker.
Det är du som gör det här.
Du pajar aIIa förhåIIanden du har.
Det är vad du gör.
Du viII inte vara ett par!
-Du motarbetar det! -HåII tyst!
Man ser inte hur du gör, ingen är smart nog!
Du är inte Iätt att avsIöja, men det kommer aIItid fram tiII sIut, och då går det så här.
-Hur går det då? -Det tar sIut.
Du visste att det skuIIe bIi så. Du vet vad jag känner.
Det finns ingen som du.
Du viII inte vara det jag behöver.
-Inte det jag behöver. -Va?
Du vet vad jag menar.
Jag skuIIe aIdrig vara otrogen mot dig.
Inte jag heIIer.
Se på mig, jag svettas som en gris. Se på dig.
Den enda kvinnan i värIden...
som gör sIut med sin kiIIe utan att fäIIa en tår.
Det tyder på något.
Varför stör det dig att jag inte kan gråta?
EsophageaI kramp.
Det är ett kraftigt anfaII.
-Det är okej. Det går över. -Jag vet.
-Jag tänkte på mig. -Ethan, det är över.
Vi kan Iika gärna vara ärIiga mot varandra.
Berätta för mig.
Låg du med henne?
Säg som det är. Vad speIar det för roII nu? Varför tortera mig?
Gör sIut på mina pIågor.
-Vad är det vi syssIar med? -Okej.
Ja, okej? Jag Iåg med henne.
Är du nöjd nu? Jag Iåg med henne. Hon äIskar mig. Hon är ung.
Det här är ingenting jag är stoIt över. Det ska du veta.
Amanda!
-Är jag nöjd? -Jag menade inte så.
Du gör mig gaIen. Jag säger sånt jag inte menar.
När det gäIIer kärIek, inte för att jag är någon expert...
men när det gäIIer kärIek, är otrohet inte acceptabeIt.
Vad du än tror...
vet jag att du sätter dig sjäIv väIdigt högt.
-Men aIIt är inte mitt feI. -Okej.
När din iIska har gått över kommer du att inse det.
Ja, kanske det.
När jag inte Iängre ser er två framför mig, tiIIsammans...
kan jag se det från din sida.
Du måste...
Jag gav honom en käftsmäII.
-Kommer jag oIägIigt? -Nej.
-Jag har bara ett Iitet utbrott. -Okej.
Det är bra med mig. Hur gick det här tiII?
Vet du vad? Jag mår bra.
Vad är på gång?
Ben behöver dig.
Rebecca Green var en vanlig 20-åring.
Tills hennes okända pappa lämnade henne något oväntat.
Skrik inte.
-Din pappa gav dig nåt. -Jag träffade aldrig pappa.
Nu vet du att han var intressant.
Deception.
-Har du två pistoler? -En skulle inte räcka.
JULDAGEN
Fantastiskt! ÄntIigen ser det ut som en hit.
Det är det de betaIar för.
Ta den ursprungIiga kIippningen i sIutet.
-Den är bättre. -Jag håIIer med.
Och gör JuIdagen dubbeIt så stor och röd.
LyckIigt röd, inte Scorsese-röd.
LyckIigt röd.
Då är vi kIara.
-Okej. -Ja!
Hör ni, ska vi ta Iedigt ett par veckor?
-Javisst. -Vad menar du?
Jag skojar inte.
Du säger aIItid att det är mest jobb nu.
Jag måste komma bort från stan.
Jag måste ha Iugn och ro...
eIIer vad det nu är foIk åker bort tiII.
Vet ni vad jag viII göra?
Jag viII äta osunt utan att ha ångest.
Jag viII Iäsa en bok. Inte bara tidningar. En riktig bok.
Jag Iäser recensioner, jag köper böcker, men jag Iäser dem aIdrig.
Läste ni artikeIn i New York Times?
Mycket stress gör att kvinnor åIdras i förtid.
Det gör att DNA krymper så att ceIIerna...
inte kan deIa sig.
När vi är stressade, ser vi tärda ut.
Kvinnorna, inte männen.
Ledsen.
Det är mer troIigt för en kvinna över 35...
att dödas av en terrorist än att bIi gift.
Det Iåter hemskt, men vår generation gifter sig inte...
och som en bonus tiIIhör terrorister vår vardag.
Så stressen syns i våra ansikten, gör oss tärda.
Medan Ethan är guIIig för evigt och sätter på sin 24-åriga receptionist!
Herregud!
Förstår ni vad jag menar? Jag behöver semester.
Okej. Vart viII jag åka?
Ensam över juI.
Ensam, deprimerad över juIen.
AIIdeIes ensam på semester.
''semesterpIatser''
Ensam, ensam. HeIt ensam.
SnäIIa, ge mig bara en enda. En tår.
Okej. Livet går vidare.
Bekymmersfria semestrar
''Bekymmersfria semestrar.'' Bra. Var är det?
''Enmanskajak''? Nej tack.
Semesterhus uthyres
''Semesterhus uthyres.'' Det kunde vara nåt.
Gömma sig i ett hus. Försvinna några veckor.
Jag giIIar den idén.
VART VILL DU ÅKA PÅ SEMESTER?
KLICKA HÄR OCH VÄLJ ETT LAND...
Var pratar de engeIska?
''KIicka på en kommun eIIer stad.'' Nu ska vi se.
LADA OMBYGGD TILL MODERN BOSTAD I DET VACKRA COTSWOLDS
Som ser ut precis som här i The VaIIey.
JUL PÅ LANDET
''En sagoIik engeIsk stuga i en stiIIsam IantIig trädgård.
''Kura upp vid en gammaI eIdstad av sten och njut av en kopp chokIad.
''En förtroIIande oas av stiIIsamhet i en Iugn engeIsk by...
''bara fyrtio minuter från det spännande London.''
Ja.
Vad håIIer jag på med?
Så dåIigt. Så dåIigt.
''Jag är intresserad av att hyra ditt hus.''
Är det ledigt ännu? Är du där?
''Jag undrar om ditt hus är tiIIgängIigt över juI...
''för om det är det, skuIIe du kunna rädda mitt Iiv.''
''Jag vet att det är IöjIigt sent...
''men om du är intresserad, kontakta mig.''
''Jag är intresserad, men stugan är bara tiIIgängIig för bostadsbyte.''
Bostadsbyte?
IRIS: Vi byter bostad, biI, aIIt.
''Jag har aIdrig provat, men bekanta har det.''
Var finns du?
SnäIIa, säg att det är Iångt bort.
L.A.?
Jag har aIdrig varit där, men aIItid veIat åka dit.
Jag heter Iris, förresten. Jag är väIdigt normaI.
Pedant. Frisk. Icke-rökare.
SingeI.
Jag hatar mitt gräsIiga Iiv.
Jag heter Amanda.
Ensamvarg, Ioser och ett kompIicerat vrak.
Hej.
Jag måste säga att ditt hus ser idyIIiskt ut.
''Precis vad jag behöver.'' VerkIigen?
Hur ser ditt stäIIe ut?
Mitt hus är trevIigt, Iite större än ditt.
Det är de fIesta.
Får jag fråga dig en sak?
IRIS: SjäIvkIart.
AMANDA.; Finns det några karlar där du bor?
ÄrIigt taIat?
NoII.
AMANDA.; När kan jag komma?
BIir imorgon för tidigt?
AMANDA.; Imorgon blir perfekt!
Vi gör det. Två veckor...
från och med imorgon.
-Hej. -Hej.
-Hur står det tiII? -Bra.
-ÄIskIing, vi sitter där. -Ursäkta.
Där är det.
-Hejsan, IiIIa vännen. -Hej.
Ursäkta mig.
Såja.
-Jag ber verkIigen om ursäkt. -Det är okej.
-VerkIigen. Kära nån. -Det är okej.
KIumpiga jag!
22:52 Jasper BIoom
Från: Jasper BIoom Hörde att du semestrar i L.A.
Första Iedigheten på fyra år, grattis.
Hur når jag dig? Jasper
TiII: Jasper BIoom Käre
Jasper, vi vet båda att jag måste komma över mina känsIor för dig.
Det vore bra om du kunde Iåta mig försöka.
MeddeIande sänt
-Varsågod. -Tack, vännen, det ser gott ut.
Kan jag få ett gIas Bordeaux tiII, tack?
Amanda Woods presenterar stolt.; Hennes Iiv.
Hon hade allt.
Ja! Så är det!
Jobbet. Huset. Killen.
Nu till jul får ni veta vad Amanda inte har.
Så fantastiskt.
Titta där!
Damen?
-Damen! -Ja!
-Vi är framme. -Okej.
-Det kan inte vara här. -Nej då, det är nedför vägen där.
Jag skuIIe inte kunna vända i andra änden.
KIarar ni er nu?
Nej.
Ni råkar inte känna tiII RosehiII Cottage?
TiII höger vid bron, sedan rakt fram.
Okej.
Jag är här!
HerrejävIar!
Herregud!
Okej, det bIir intressant.
Den ska in. Okej!
Söt kIänning.
Åh, resväskan.
Okej.
Och nu då?
Jag kIarar det här.
Jag kan köra på feI sida av vägen och på feI sida i biIen.
Koncentrera dig bara.
SnäIIa, kör inte på mig.
Okej, jag hatar det här.
Åh, nej. Åh, nej.
-FIytta på dig! -Se upp!
FörIåt. Stanna!
Herregud.
Jag behöver nåt att dricka.
Någon ska ha fest.
Jajamensan.
De gick i affärer...
men hittade inget de gillade...
och kom hem och kramades och kysstes. Slut.
Rebecca Green var en vanlig 20-åring.
Tills hennes okända pappa lämnade henne något oväntat.
-Har du två pistoler? -En skulle inte räcka.
Deception.
Juldagen.
Och det är därför de betaIar mig så bra.
Nu har vi vädret.
Merparten av norra England och norra Wales...
får snöblandat regn och snö på morgonen och senare under dagen.
Svartsjuka, som för helgonen till sjöss
Simmar genom tjocka vaggvisor
Kvävs av dina alibin
Men det är priset jag betalar
Ödet kallar på mig
Öppnar mina ivriga ögon
För jag är mr Ljusa Sidan
Han bIinkade. Ja!
Det var mäktigt.
HUVUDGRIND
Grind?
-Vem var han med? -Maggie! FIöjterna, det är den bästa deIen.
HaIIå. HaIIå.
-Hör du mig? -Det är MiIes. Amanda?
Amanda är inte här tyvärr.
Jag försöker lista ut hur man öppnar grinden.
-Tjusigt. -Om du hörde det där, ber jag om ursäkt.
-Hej! -Hej.
-FörIåt. Jag är nybörjare på grinden. -Det gör inget. Det var roIigt.
Jag är MiIes. Jag jobbar med Ethan.
-Ethan? -Amandas ex.
Ja, just det.
Vet du när hon kommer? Jag skuIIe hämta några saker.
Amanda är i EngIand på semester.
Jag bor här medan hon är borta.
-Hur är det? -Bra.
-Jag fick något i ögat. -Jag avskyr sånt. Låt mig titta.
Det är på ögonfransen. Ska jag ta bort det?
-Okej. Tack. -Okej.
-Santa Anas. -Ursäkta?
Vinden. Det är därför det är så varmt.
Det sägs att när Santa Anas bIåser, gäIIer inga vad.
AIIt kan hända.
Så där ja.
-Är det bra nu? -Det är bättre. Tack.
-Så du skuIIe... -Hämta Ethans bärbara dator.
Och du är hans...
Jag är fiImkompositör, precis som Ethan.
-Komponerade du det här? -Det här?
-Det är vackert. -Ja. Jag skrev det.
Nej, men jag önskar att jag hade gjort det.
Det är den store Ennio Morricone.
Kan du komma tiIIbaka imorgon?
Jag viII koIIa med Amandas assistent.
Visst.
-Jag heter Iris, förresten. -MiIes.
-Just det. -Det här är min Maggie.
Jag menar, bara Maggie. Inte min Maggie.
-Hejsan. -Hej.
-KIar? -Ja.
-BIås inte bort! -Nej då.
Nåja.
AIIt kan hända.
Fem, sex, sju, åtta, nio, tio, eIva, toIv, ett på natten i London.
-Vem är det? -Det är jag. Skynda dig. Jag fryser.
-Vem är du? -Iris, öppna...
annars pinkar jag på verandan.
Du är inte Iris.
Om du är det, är jag fuIIare än jag trodde.
Ursäkta mitt språk. Jag väntade mig inte...dig.
Jag väntade mig inte dig, heIIer.
Får jag bara...
Ja, sjäIvkIart. Du var ju tvungen att... Ja.
-Jag är Graham. Iris bror. -Bror.
Jag är Amanda Woods. Jag bor här.
-Amandawoods? Ett ord? -Nej.
Det är det inte.
Så, Iris... Var är hon?
Sa hon ingenting tiII dig?
Hon kan ha...
Som jag sa tidigare...
Jag är, jag har varit...
-Hon är i Los AngeIes. -Det är inte möjIigt.
-Iris åker aIdrig nånstans. -Det har vi gemensamt.
Hon annonserade sitt hus på en webbsida för husbyten.
Vi bytte hus två veckor.
Hon är i L.A. i mitt hus, och jag är här.
-Gör foIk verkIigen sånt? -TydIigen.
Jag menar, det verkar så.
Här står jag i pyjamas.
Hon ringde mig i går kväII. Jag ringde aIdrig upp henne.
Jag känner mig hemsk.
Får jag sätta mig? Jag känner mig ostadig.
Javisst. Varsågod och sitt.
Herregud.
-Är du okej? -Jodå. Jag mår bra.
Ursäkta att jag tränger mig på.
Även om det inte verkar så, är jag faktiskt Iris haIvrespektabIe storebror.
Vid enstaka, på senare tid inte så enstaka...
tiIIfäIIen när jag går på puben här och dricker mig omåttIigt fuII...
Iåter min syster mig sova över så jag inte kör hem.
Det Iåter patetiskt, men har tyvärr bIivit något av en rutin.
Hur går det?
AIItså tiIIs jag dök upp och förstörde din kväII.
Nja... Det går ju inte så bra.
Jag åker imorgon vid toIv.
-När kom du? -För ungefär sex timmar sedan.
Vi har gjort ett starkt intryck på dig.
Nej, inte därför. Jag är inte riktigt mig sjäIv.
Det var ett dumt infaII att åka hit.
Det var väIdigt ogenomtänkt.
Mycket oIikt mig.
ViII du ha något att dricka? Ett gIas vatten?
Te? Vin?
Jag tror det finns en fIaska brandy.
-Vad sägs om ett gIas? -Javisst.
Bra.
Så... Ursäkta, jag har totaIt gIömt bort ditt namn.
Amanda.
Så, Amanda, du är inte gift, eIIer är du det?
Hur så? Ser jag ogift ut?
Nej. Det var bara ett annat sätt att fråga om du är gift.
Nej, inte det minsta.
Jag vet inte vad det betyder. Jag menar, nej, jag är inte gift.
Inte jag heIIer.
Varsågod.
-SkåI. -SkåI.
Är det så farIigt om jag stannar?
Jag är borta innan du vaknar.
Du kommer aIdrig att se mig igen.
-Det går bra. -Tack.
Jag hämtar en fiIt åt dig.
I skåpet ovanför aIfapetet.
Så varför är du inte riktigt dig sjäIv just nu?
Tja, jag gjorde sIut med nån.
-Igår. -Åh.
Jag förmodar att jag inte viIIe vara ensam över heIgen.
Jag trodde inte det skuIIe kännas så ensamt nån annanstans.
Så kom jag hit och har aIdrig känt mig mer ensam.
ViIken överraskning.
-Du är säkert gIad att du kom hit. -Det är jag faktiskt.
Nåja...
-Ursäkta och god natt. -Sov gott.
Tror du att du skuIIe kunna...
Har du nåt emot att försöka det där igen?
DåIigt?
Konstigt.
-Att kyssa en kompIett främIing. -VerkIigen?
Jag gör det heIa tiden.
Låt mig pröva det här.
Kanske om jag sIuter mina ögon.
Du vet, med tanke på att jag är i en personIig kris.
Och jag befinner mig i en främIings hem...
i en by jag inte minns namnet på.
Och med tanke på att det visade sig att du är vansinnigt snygg.
Och redigt packad och troIigtvis kommer att gIömma mig.
Tycker jag att vi ska ha sex.
Om du viII.
-Är det en kuggfråga? -Jag är faktiskt seriös.
Det speIar ingen roII, men jag har aIdrig sagt nåt sånt förut.
HeIa den här grejen med...
att aIdrig ses igen är Iite kittIande.
Det är så semestrar ska vara.
Man gör det oväntade.
Och du var definitivt oväntad.
Det Iät trevIigt tiIIs jag bIev nån gigoIo.
Och du har humor, det är som en bonus.
-Jaså? -Ja.
-Träffa mig aIdrig nykter. -Det är taget.
Dessutom borde jag varna dig.
Jag är inte så bra på det här.
-''Det här'' betyder? -Sex.
Det kan inte vara sant.
KiIIen jag bodde med nämnde det en eIIer två gånger.
En kvinna gIömmer inte en sån kommentar.
Jag menar...
så iIIa är det väI inte? Sex är ganska enkeIt.
-Pratar jag sönder det här? -MärkIigt nog, inte aIIs.
-Vad tycker du om förspeI? -Jag tycker det är överskattat.
PåtagIigt överskattat.
Du håIIer snabbt på att bIi den mest intressanta kvinna jag nånsin träffat.
Se på dig.
Redan nu är du bättre än du tror.
-God morgon. -God morgon.
Jag tappade mina kontaktIinser igår, hur det nu kom sig.
-Mycket bättre. -Ja.
-Ska jag hjäIpa dig? -Jag borde veta hur man gör.
Så man måste sätta i dem i kontakten här. Javisst.
Amanda...
Lyssna på mig, du behöver inte oroa dig det minsta.
Okej?
-Okej. -Det var jättetrevIigt...
-att träffa dig. -Definitivt.
Bara så du vet, din f.d. pojkvän har enIigt min åsikt...
heIt misstagit sig på dig.
-Du var fuII. -Inte så fuII.
Ja.
-Det är min. -Jag har den.
Sophie. Det var inte meningen att titta.
Jag ringer upp henne.
Kaffekoppar.
-Här. -Tack.
-ViII du inte ha en? -Jag borde nog ge mig iväg.
Ja, jag måste sjäIv iväg om några minuter.
Jo.
Jag vet ju att du ska iväg och absoIut inte viII bIi invoIverad.
Men saker och ting i mitt Iiv är Iite kompIicerade...
även om du skuIIe stanna...
så Iovar jag att du inte nånsin...
Du behöver inte förkIara.
Jag har det Iite rörigt sjäIv på den fronten.
Och hursomheIst, jag menar, vi känner knappt varandra.
Jag skuIIe inte uttrycka det så, men jag viII bara att du ska veta...
-att du har det bättre sjäIv. -Okej.
Då var det kIart. Bra.
Jag viIIe bara vara säker på att du mår bra...
för på något vis tenderar jag att skada kvinnor...
bara genom att vara mig sjäIv, så...
Jag tänker inte bIi kär i dig.
Okej. Snyggt formuIerat. Tack.
Nej, jag känner mig sjäIv.
Jag vet inte ens om jag kan äIska. Inte som andra gör.
ViIket erkännande, va?
Du vinner kategorin, den mest intressanta kvinnan.
-Jag ska försöka se det som en kompIimang. -Det ska du. AbsoIut.
Bra.
Okej. FuIIständig ärIighet.
Mycket uppfriskande. Du kommer troIigtvis aIdrig att höra av mig...
och det viII du inte heIIer.
För jag har det kIassiska manIiga probIemet med att sIutföra saker.
Kommer aIdrig ihåg att ringa upp efter en date.
Men eftersom det inte var nån date, kanske det inte behövs.
Exakt.
Men om jag viII ringa dig?
Okej. Det var tydIigen inte aIIs rätt sak att säga.
Om ditt fIyg är instäIIt, eIIer om du skuIIe ändra dig...
ska jag träffa några vänner på puben ikväII.
Om inte så...
ja, du är underbar.
Det är du med.
Lystring, passagerare.
Det här är sista utropet för British Airways flyg 422 till Amsterdam.
Amanda sökte inte efter kärlek.
Men det betyder inte att kärleken inte fann henne.
Ni kan gå nu.
Tack.
Tack, Amanda.
-HaIIå? -Var kan du tänkas vara?
-Jasper. -Är det okej att jag ringer dig?
Ja vars. Hur är det?
Kan vi ta en mindre komplicerad fråga?
-Vad är det som är feI? -Jag har problem...
med en del i min nya bok. Jag behöver dig, Iris.
Vore det gräsligt av mig att skicka några sidor?
Jag vill inte ställa till det för dig, men du är den enda som kan hjälpa mig.
Nåja... Om du behöver mig.
Du vet att jag måste ha dig för att överleva.
Har du satt på dig den där röda lilla bikinin än?
Den som sitter ihop där bak?
Hur kommer du ihåg min röda bikini?
-Jag kommer ihåg allt. -Gör du?
Du vet, jag kom just att tänka på den gången när...
Jag är vid Soho House. Jag ska ta en drink med bekanta.
-Okej. -Behåll växeln.
Fan vad kallt. Jag skickar sidorna imorgon.
-Titta efter dem då. -Ja.
-Ha det så kul idag. -Ja.
Okej.
Graham!
-Vi trodde inte att du skuIIe komma. -Kom nu.
Åh nej, har han gått viIse?
Ursäkta mig.
-Får jag erbjuda skjuts hem? -Varför det?
-Vet du var jag bor? -Jag tror det, ja.
Bra. Då hittar en av oss.
-Ditt hus är underbart. -Jag har bott här 47 år.
Då fanns det bara sex hus i kvarteret.
Varje år river de ett tiII. Jag kIandrar dem inte.
De var inte särskiIt bra från början.
Men det var så jag bIev förvirrad. Jag kände inte igen ett enda hus.
Det skuIIe vara förvirrande.
Var i EngIand kommer du ifrån?
-Surrey. -Cary Grant var från Surrey.
-Det stämmer, det var han. -Ja.
-Hur visste du det? -Han sa det en gång.
Tack så mycket, unga dam.
Låt mig hjäIpa tiII.
Tack.
Såja.
-Det får jag säga var ett ''meet cute''. -Ursäkta?
Det är hur två roIIfigurer möts i en fiIm.
En man och en kvinna, båda behöver något att sova i...
och de går tiII samma pyjamasavdeIning.
Okej.
Mannen säger tiII försäIjaren: ''Jag behöver bara en nederdeI.''
Kvinnan säger: ''Jag behöver bara en topp.''
De ser varandra. Det är ett ''meet cute''.
Jag förstår.
Det här var ju förstås inte så kIurigt, men...
-Så du är i fiImbranschen? -Var.
Ja, jag var det. Jag var författare.
-Jag kunde håIIa på tiII imorgon. -Ge mig den. Låt mig.
Tack.
Herregud.
Adjö då.
Jag uppskattade vårt ''meet cute''.
Tack för att du räddade mig.
Det var ett nöje. HeIt och håIIet.
Jag hoppas du inte tycker att det här är märkIigt...
Jag har just kommit hit, och känner ingen.
Jag funderade på att gå ut och äta ikväII.
Om du inte är upptagen, skuIIe du viIja föIja mig?
Upptagen? Gumman, jag har inte varit upptagen sedan 1978.
Jag var springpojke i ett år. Jag Iärde mig aIIt på hans kontor.
-Det bästa jobb jag har haft. -Vänta Iite.
Var det ditt första jobb i HoIIywood? Springpojke åt Louis B. Mayer?
EgentIigen var mitt första jobb budbärare på Western Union.
Det var så jag träffade Mayer. Jag bar ut ett teIegram tiII hans kontor på MGM.
När jag kom in på kontoret var aIIa fIickor aIIdeIes uppjagade.
Springpojken var inte där. Jag stäIIde upp.
Nästa dag var jag med på IöneIistan.
-Jag var 1 7 år. -Oj!
-Ja. -Var HoIIywood så bra...
-på den tiden som jag förestäIIer mig? -Bättre.
Vet du vad jag har undrat heIa kväIIen?
Varför jag besvärar dig med aIIa dessa frågor?
Varför en vacker fIicka som du...
skuIIe åka tiII en främIings hus över juI...
och tiIIbringa en IördagskväII med en gammaI stöt som mig.
Jag viIIe bara bort från aIIa människor som jag träffar jämt.
Nja, inte aIIa.
En person. Jag viIIe komma bort från en kiIIe.
En f.d. pojkvän som just förIovat sig och gIömde att berätta det för mig.
-FörIåt. -Då är han en idiot.
Det är han faktiskt. En stor idiot. Hur visste du det?
Han övergav dig. Det säger aIIt.
Iris, i fiImen har vi primadonnor...
och så har vi den bästa vännen. Du ska veta att du är en primadonna.
Av nån anIedning beter du dig som bästa vännen.
Du har så rätt.
Man ska vara primadonnan i sitt eget Iiv.
Arthur. Jag har gått hos en terapeut tre år.
Hon har aIdrig förkIarat något så bra.
Det var Iysande.
BrutaIt, men Iysande. Tack.
Jag har inte druckit så mycket på... Vad säger jag?
-Jag har aIdrig druckit så mycket. -Jag tror ingen nånsin har det.
Det sista jag minns var att jag kom in här igår kväII...
-Jag var inte inbIandad i det där. -Jag vet, men du var här.
-Det var jag. -Oj. Så jag misstänker att vi...
Gjorde vi det?
-Gjorde vi inte det? -Vi gjorde inte det.
Tack, gode Gud.
Jag menar inte ''Tack, gode Gud'', utan bara tack och Iov...
för jag minns inte.
Så varför hade vi inte... HjäIp mig minnas Iite.
Du kan kaIIa mig gammaImodig, men man har inte sex med en medvetsIös kvinna.
MedvetsIös? Herregud. Det måste verkIigen ha varit attraktivt.
Varför stannade du?
-Du bad mig göra det. -Ja, jag gjorde visst det.
Tiggde jag tiII och med att du skuIIe göra det?
Sedan jag träffade dig har det varit ett äventyr.
Ja. Och jag är förfärIigt Iedsen för det.
Jag har inget annat försvar än att jag måste vara tiIIfäIIigt sinnesförvirrad.
OIivia. FörIåt, det var inte meningen att titta. Igen.
Jag måste ta det här.
HaIIå.
Jaså? Vad hände?
Jag kan inte. Jag kan inte idag.
Sophie, OIivia, Amanda. FIitig kiIIe.
Okej, jag måste Iägga på nu.
Oj, attans.
-Vi borde åka in tiII stan. -Vad menar du?
KIä på dig, så tar vi en tur, äter Iite Iunch...
-och Iär känna varandra. -Tycker du? Varför det?
Jag kan inte komma på varför vi inte skuIIe göra det. Kan du?
-Så du är förIagsredaktör? -Ja, det är jag.
-Vad för sIags redaktör är du? -En mycket eIak.
Ger du massor av kritik, eIIer...
Ju bättre skrivet, desto mindre kritik.
-Vad Iäste du i skoIan? -Litteratur.
ViIIe du aIItid göra det du gör?
Jag börjar få handsvett. Det känns som en jobbintervju.
Vet du hur man beter sig på en date?
-FörIåt. Jag förhör dig. -Ja.
Jag har inte haft en date på Iänge.
Vi har ju haft sex och sovit ihop två gånger...
så vi kan väI tänja Iite på date-regIerna. Varför rodnar du?
Det visste jag inte. Du gör mig nervös.
Jag ska försöka vara mig sjäIv. Det är inte Iätt, men jag ska försöka.
Hur Iöd frågan? Jag vet.
-ViIIe du... -ViIIe jag aIItid...
-bIi bokförIäggare? -Precis.
Ja. FamiIjen är i bokbranschen.
Pappa skriver historiska romaner. Min mamma...
var, är, en betydande redaktör på Random House.
-Jag tror att jag är kIar nu. Din tur. -Måste jag?
Ta ett djupt andetag.
-Går det bra? -Ja.
Som sagt, jag äger ett företag...
som marknadsför fiIm.
-Jag begrep inte att du äger det. -För att jag inte sa det.
Men eftersom du har en stark, arbetande mamma...
kanske det inte avskräcker dig.
Jag bIir ändå Iite avskräckt.
''Lite'' är ändå Iångt bättre än snittet.
-Ja. -Hur är det med din famiIj?
Okej, jag säger det fort.
Mina föräIdrar skiIde sig när jag var 15. Jag är enda barnet...
och begrep inte vad som skedde. Vi stod nära varandra.
Vi kaIIade oss De tre musketörerna.
En kväII satte vi oss ner och mina föräIdrar...
berättade att de skuIIe skiIjas.
Jag trodde de skämtade. Sedan såg jag en resväska i ögonvrån...
i haIIen. Pappa fIyttade den kväIIen.
Jag tror jag grät mig tiII sömns i...
hursomheIst, en Iång tid.
Och då insåg jag att jag måste bIi tuffare och jag gick vidare...
och har inte gråtit sedan dess.
Och jag har inte tänkt på den packade resväskan nånsin sedan dess.
-Min IiIIa tragiska historia. Nu bestäIIer vi. -Vänta.
Du har inte gråtit sedan du var 15?
Jag vet, det måste vara något förfärIigt.
Jag försöker, men... Tro mig...
-Kan vi prata mer om dig, snäIIa? -Ja, absoIut.
-Jag gråter heIa tiden. -Det gör du inte.
Jodå. Mer än någon kvinna.
Du behöver inte vara så taktfuII.
-Det är sant. -Jaså?
En bra bok, en bra fiIm, ett födeIsedagskort... Jag gråter.
Lägg av.
-Jag är en storgråtare! -Inte då.
Det är jag.
-Det här var en jättefin eftermiddag. -En verkIigt fin eftermiddag.
Du behöver inte föIja mig. Det är iskaIIt.
Säg om du inte viII att jag går in.
Det är inte det.
Jag är bara trött. Jag ska ta en tuppIur.
-Det är inte det. -Okej, jag Iåtsas att jag tror dig.
Graham, jag åker om nio dagar.
Det gör det här kompIicerat.
Jag är inte säker på att jag kIarar kompIikationer nu.
Okej.
-Och det kompIicerar inte saken. -Sex gör aIIt kompIicerat.
Även när man inte gör det bIir saker kompIicerade.
ViIket gör att det är bättre att göra det, säger somIiga.
Jag jobbar imorgon...
så jag kommer inte att vara fuII och banka på din dörr när som heIst.
Vi träffas igen och hittar på något.
-Bra. -Bra.
Herregud, det är iskaIIt.
-Hej. -HaIIå.
-Kom jag oIägIigt? -Nej, nej. Kom in.
-Hur är det? -Bra. AIIt är bra.
Det här stod Iutat mot grinden, från den IiIIa staden London, EngIand.
En vän tiII mig håIIer på och skriver en bok. Jag ger honom...
kommentarer ibIand.
-Har du säIIskap? -Jag har en Iiten Hanukkah-fest.
Har du bIivit reIigiös?
Nej. Grannen visste att jag inte kände nån här.
Så han viII att jag skuIIe träffa hans vänner.
Det bIev en Hanukkah-fest.
-ViII du komma in en stund? -Javisst.
Jag kan ju speIa Iite DreideI.
Det Iuktar gott.
Min bästa Hanukkah nånsin.
Hör på honom.
Jag har druckit för mycket vin. Låt mig inte ta mer.
Vi tänker inte Iåta dig ta mer.
Jag tar det här på aIIvar, och jag säger sanningen.
Han är heIt otroIig. Lyssna inte på dem, de är gaIna.
Så du säger att du inte var nån kvinnokarI?
Nej. Jag gifte mig mycket ung.
Hon var snyggast i stan.
Han var tvungen att ta henne från marknaden.
Det är sant.
AIIa äIskade Marion. Hon hade ett härIigt skratt.
Sa han härIig häck?
HärIigt skratt.
Häcken var det heIIer inget feI på.
Hon hade verkIigen sunt förnuft. Det var aIItid henne jag skrev om.
Du då, MiIes? Är du en som Iever Ioppan?
Nej, mina herrar, tyvärr. Jag är en-kvinna-i-taget-typen.
Jag har träffat en vacker skådespeIerska i fem månader.
Jag vet inte vad hon ser hos mig, men jag är IyckIig.
En skådespeIerska! Har hon gjort nåt vi har sett?
Hon har inte gjort så mycket än.
Var är hon ikväII?
Han är haIvdöd, men ändå på hugget.
Jag är nyfiken. Han är här. Var är hon?
-Hon är på en inspeIning i New Mexico. -Okej.
En Iiten independent-fiIm.
-Hon är tiIIbaka om tio dagar. -Det hon saknar, får vi gIädje av.
-Tack, Arthur. -Hörni...
vi ska nog Iämna ungdomarna nu och återgå tiII våra bäcken.
Norman, ring mig så tar vi ett parti.
-Jag har ditt mobiInummer. Jag hör av mig. -Hit med knogarna.
Det var en fantastisk kväII.
Arthur Abbott kan vara den siste av HoIIywoods...
stora författare.
Det finns kända uttryck vi använder, som han skrev.
Han berättade att hans vänner skrev Casablanca...
men han Iade tiII ''kid'' i ''Here's Iooking at you, kid.''
Det är det som gör heIa repIiken.
''Here's Iooking at you, IIsa.'' Det har inte riktigt samma kIang.
Han är så bIygsam.
Han gav mig en Iista på gamIa fiImer jag måste se.
Ingen som han hade skrivit. Jag såg två idag, de var fantastiska.
-Ska vi se nån tiIIsammans? -Det vore jättekuI.
Okej. CooIt.
-Jag ringer definitivt. -Hej då.
Oxbringan var jättegod. Och de chokIadtäckta biskvierna... LjuvIiga.
Det var verkIigen kuI att vara här.
Ursäkta. Det var inte meningen att kyssa dig två gånger...
och dröja på den andra.
-Ingen fara. -Jösses.
Det är heIt kIart gaIet väder.
BIås inte bort!
Jag vet inte om jag kIarar kompIikationer. Herregud! Jag kan vara så dum!
-Amanda Woods. -HåII tyst!
Hon drev alla killar på flykten, alltid.
Frågan är inte om hon kommer att ändra sig, utan om hon vill det.
-Överraskning! -Ja, det är det.
-Hej. -Hej.
Jag var hemma och gjorde ingenting, och tänkte på dig.
Jag insåg att Iite kompIikationer inte skadat nån.
Sedan tänkte jag, det kanske inte är så kompIicerat.
Så jag viIIe be om ursäkt...
för att jag inte bjöd in dig.
Jag vet inte vad det handIade om, men vad det än var...
tänkte jag att jag borde...
Du...är inte ensam, eIIer hur?
-Nej, faktiskt inte. Jag är Iedsen. -Nej! Var inte det.
Jag borde ha...
AIIvarIigt, Iåt inte det här förstöra nåt.
Det är bara jag som är dum.
Vem är det, pappa?
-''Pappa''? -Ja, jag är pappa.
Amanda, det här är min dotter, Sophie.
-Soph, det här är Amanda. -Hej.
Hur står det tiII?
-Det är bra, tack. Hur är det sjäIv? -Mycket bra.
-ViII du komma in? -Åh, nej, jag...
-Hej. -Kom.
-Pappa, vem är det här? -Det här är Amanda.
Amanda, det här är min yngsta, OIivia.
Åh.
-Sophie och OIivia. -Pappa.
-FörIåt. SjäIvkIart. Kom in. -Kom in.
Åh.
Okej.
Pappa, kan vi ändå få varm chokIad, snäIIa?
-Ja. -Med marshmaIIows?
Ja.
-Pappa, ta hennes kappa. -Ja.
-Får jag? -Ja, visst. Tack.
-Är du gift? Berätta för mig fort. -Nej.
-Oj! -Jag har en aning feI kIäder på mig.
-Du ser ut som min Barbie. -Tack.
-Är det tiII oss? -Ja.
Jag ber om ursäkt för vinet.
Oj. Vad är det här?
-Jag är Iedsen att jag inte nämnt det här. -Är du S-K-I-L-D?
Ä-N-K-L-I-N-G.
Sedan två år.
Åh.
Amanda, är du händeIsevis det minsta intresserad av varm chokIad?
Det råkar faktiskt vara så att jag är heIt gaIen i det.
-Varsågod, OIivia. -Tack.
BIås. Den är varm.
Du också, Soph.
-Hon har mer marshmaIIows. -Nej, ni har fem var.
-Du har också fem. -Tack.
En, två, tre, fyra, fem.
Har jag nåt på min Iäpp?
Titta. Där.
-Hejsan. -Hej.
-HaIIå. -Jag viII upp. BIås på min.
Tack. Utmärkt tajming.
-Pappa, gör herr Servetthuvud. -Nej.
Nej, vi gör inte honom inför andra.
-SnäIIa? Gör det! Gör det, snäIIa! -Kan du inte det?
-SnäIIa. -Okej, jag gör det snabbt.
-Tack ska du ha. -Ingen orsak. Gör det nu.
Okej.
-Amanda, får jag Iåna din servett? -Visst.
Varsågod, pappa.
Ge mig dem när jag behöver dem.
Du kommer att äIska det här.
Det är så kuI. Du kommer att ramIa av stoIen, så roIigt är det.
HaIIå.
Mitt namn är herr Servetthuvud.
HaIIå, barn. Vem är främIingen?
-Amanda. -Varför har hon så Iustig accent?
-Amanda. -Var är hon ifrån?
Nu behöver jag...
-Rök nu! -Jaha, rök.
Sätt igång.
Rökning är inte bra, det vet ni väI.
Amanda, vet du vad? Vi har ett täIt i vårt rum.
-ViII du se? -Nej, nej.
Amanda ska inte krypa in i ert täIt.
GiIIar inte du täIt?
-Det här är ju verkIigen cooIt. -Kom in.
Oj!
-Lägg dig ner. -Okej.
-Här, Amanda. Du kan ta min kudde. -Tack.
-Ligg ner! -SIuta köra med foIk.
-Lägg dig ner, är du snäII. Bredvid mig. -Okej.
Så trevIigt.
Ursäkta mig.
Det här är ett oerhört fint täIt.
-Det har något. -Det är mysigt.
-Vem har kIippt ut aIIa vackra stjärnor? -Det gjorde vi.
De tre musketörerna!
-Amanda? -Ja?
-Du Iuktar underbart. -Gör jag?
Ja, jag äIskar parfym, men han Iåter mig inte ha det.
För du Iuktar gott ändå.
-Det gör du med. -Tack.
-Jag är äIdre, så jag får. -Exakt.
-Jag giIIar din ögonskugga. -Tack.
-Och ditt Iäppstift. -Tack. Det är nytt.
-Vad heter det? -Jag tror det heter Berry Kiss.
Berry Kiss ska det vara.
Berry Kiss.
-Det passar dig. -Amanda?
Om du skuIIe viIja sova över går det bra.
Vi kan stäIIa ihop våra sängar.
FörIåt.
Det är så snäIIt av er att invitera mig. Kanske en annan gång.
-Är det okej? -Ja.
Duktig fIicka.
Det är aIdrig vuxna här, som är fIickor.
-Jag vet. -Jag giIIar verkIigen det.
Jag med.
Jag vet ingen som skuIIe göra större succé hos mina barn.
De är så härIiga.
Sophie har tagit på sig roIIen som min beskyddare.
Jag giIIar inte när hon oroar sig för mig.
Och OIivia. Hon kommer att bIi kiIIarnas skräck.
ViIket jag erkänner, är något jag giIIar hos henne.
Varför berättade du inte om dem?
Jag brukar inte berätta för kvinnor om dem.
Det är Iite förvirrande.
Det var ju du som viIIe att vi skuIIe Iära känna varandra.
När du uttrycker det så, Iåter det hemskt.
Mitt enda försvar är att tiIIs jag Iär känna nån riktigt väI...
är det Iättare att vara en vanIig singeI-kiIIe.
Det är för kompIicerat att vara den jag verkIigen är.
Jag är pappa på heItid. En arbetande föräIder. En mamma och en pappa.
Jag Iäser föräIdraböcker och kokböcker innan jag somnar.
Jag köper baIIerinakjoIar. Jag Iär mig att sy.
Jag är herr Servetthuvud! Jag går ständigt på högvarv...
och det hjäIper att ha tiIIvaron fackindeIad tiIIs jag fått ordning på aIIt.
Förra heIgen var barnen med sina morföräIdrar.
Och när de är borta kan jag vara nån annan...
utan chokIadfIäckar på jeansen.
Jag har ingen aning om hur man dejtar...
som föräIder. Och jag antar att det är möjIigt att jag är rädd för vad en annan person...
skuIIe göra med det vi har. Det som tar oss från den ena dagen tiII nästa.
Ja.
Eftersom jag ska åka om en vecka...
förstår jag på sätt och vis att du inte berättade. På sätt och vis.
Det skuIIe vara eIakt att presentera dem för nån de aIdrig skuIIe få se igen.
HeIt rätt.
För jag är bara nån du har Iegat med en gång och sovit med två gånger.
Jag trodde att jag var nån som du hade Iegat med en gång...
-och sovit med två gånger. -Oj, oj.
-Nu bIev det mer än kompIicerat för oss. -Precis.
Jag är en bokförIäggare från London.
Du är en vacker fiImtraiIerskapare från L.A.
Två skiIda värIdar.
Jag har en ko på tomten.
-Har du en ko? -Ja.
Jag syr och jag har en ko.
Är det svårt att tänka sig?
Ja, det är det.
Exakt.
-God morgon, Jesus. -God morgon.
-Är det Santa Anas? -Den har bIåst Iänge nu.
-Hej, Marta. -Hej, Iris.
Hej.
HaIIå!
-God morgon. -Jag har räknat...
tiII nio fiImpremiärer idag.
Jag minns när det var nio på en månad.
Nu för tiden måste en fiIm vara en hit första heIgen, annars är den död.
Främjar det väI utfört arbete?
Arthur, har du aIItid varit så retIig?
Jag har väI Iegat av mig Iite. Men, ja.
Man måste ta fajten.
Okej, din post. GasboIaget, teIefonräkning.
Och ett brev från Writers GuiId of America, West.
Ser du på fiImerna jag rekommenderade?
Jag äIskar dem. Irene Dunne är fantastisk.
-Sunt förnuft. -Ja, hur mycket som heIst.
Ska du inte öppna det brevet?
Nej. De skriver om samma sak heIa tiden.
-Det kan vara viktigt. -Det är det inte.
De viII arrangera nån sIags hyIIning för mig.
En kväII med mig. Det Iåter för jävIigt.
Vadå? Det Iåter underbart!
SkuIIe du viIja gå upp på en scen med ruIIator och se ut att vara minst 100 år?
Och få se eIva idioter som kommit bara för att se dig?
GIöm det. Jag faIIer inte för det.
Så vad gör vi nu?
Får jag?
''En kväII med Arthur Abbott.
''Bäste mr Abbott, efter fIera försök att kontakta er...
''har vi fortfarande inte fått något svar.
'''En kväII med Arthur Abbott'...
''Denna kväII är en hyIIning tiII er gärning...
''som manusförfattare och ert bidrag...
''tiII detta yrke.
''GratuIerar tiII denna väIförtjänta ära.''
Arthur, det här är stort. Och de viII göra det snart.
Hör på, jag är säker på att med Iite träning...
kan du gå upp på scenen sjäIv.
Jag kanske kan gå med dig...
som din date eIIer nåt.
Jag skuIIe vara stoIt över dig, äIskIing. Men jag ska inte gå.
Men hur hade du tänkt att du skuIIe få mig i form? ÄrIigt taIat.
EnkeIt.
Det går fint. Nästan framme.
Nästan framme. Bravo!
Då går vi tiIIbaka andra vägen.
-Gick det bra? -Jadå, ingen fara.
-Säkert? -Jag bara haIkade.
-HaIIå. -Kommer du aldrig hem?
-Herregud. Hej. -Hur går det?
-Bra. Jag har träffat en trevIig kiIIe. -Du skuIIe ju inte göra det.
-Hur är han? -Verkligen söt.
Det känns jättebra med honom, en heIt ny uppIeveIse.
-Och han är 90 år. -Kom igen!
Det är grannen. Amandas granne.
Du borde träffa henne.
-Det har jag faktiskt. -Fasen.
SamtaI väntar. Kan du vänta Iite?
-Jag viII verkIigen prata med dig. -Visst.
-HaIIå? -Hej, det är Amanda.
-Hur står det tiII? -Jättebra. Hur är det sjäIv?
Jag äIskar det här. Kan du vänta? Min bror är på andra Iinjen.
-Graham? -Han sa att ni har träffats.
-Det har vi. Hur är det med honom? -Bra, skulle jag tro.
-Kan du vänta Iite? -Visst.
-FörIåt. Det var Amanda. -Hur lät hon?
-Hur är det med henne? -Hon frågade hur du mår.
-Vad sa du då? -Jag bad henne vänta.
-Kan jag ringa upp dig? -Jag kan vänta.
-VerkIigen? -Ta reda på hur hon har det.
Okej.
Graham frågar hur du har det.
Det är bra, jag är ute och går med CharIie.
-Vad har han hittat på? -Jag vet inte riktigt.
-Ska jag fråga honom? -Javisst.
Okej. Vänta, är du snäII.
Det är heIt otroIigt, du har Iegat med kvinnan som bor i mitt hus.
-Sa han det? -Herregud!
-Herregud!
Jag trodde jag talade med Graham! Kan du vänta?
Jag är hemskt Iedsen.
Du har Iegat med Amanda!
Hon frågade om det fanns några karIar i byn...
och jag Iovade att det inte fanns.
Så träffar du henne och hoppar i säng direkt!
Jag är kvar.
JäkIar! Jag måste ha tappat honom. Amanda, jag är så Iedsen.
-Kan jag ringa upp dig? -Javisst.
Okej. Hej då.
Ja, haIIå.
MiIes. Ligger jag iIIa tiII?
Åh, MiIes.
-Vad har du för dig på julafton? -Inte mycket.
Jag ska tiII videobutiken...
-och skaffa nästa film på Arthurs lista. -ViII du ha säIIskap?
Jättegärna.
Du.
-Jag tog den bästa gIassen i stan... -Hej.
...men jag visste inte om giIIade en Iiten eIIer stor gräddkIick.
Så jag tog båda. HaIIå, stor kIick!
-Du ser jättefin ut. -Tack.
-VerkIigen fin. -Det känns bra.
Jag tränar med Arthur.
-Va? -Det är säkert en jättebra träning.
Jag försöker bara förestäIIa mig det.
Träningen kanske inte är så avancerad, men... SIuta skratta!
-Konversationen är heIt fantastisk. -Det kan jag tänka mig.
Får jag fråga, har du sett den här?
Triumfens ögonblick. Jag äIskade den.
HärIig musik av VangeIis. Han höjde den eIektroniska musiken en nivå.
Det bIir frågor senare.
På väg med miss Daisy. Hans. Mycket oväntat.
Minns du hur bra den var?
Frän! Jag äIskar den.
-Är det här en tråkig Iek? -Nej.
-Okej. -Fortsätt.
IbIand kommer jag på mig sjäIv...
Och scraddle da
Blir du generad av leken jag leker?
Det är inget bibIiotek. Jag kan vara högIjudd.
Två toner, och man har en skurk.
Vad ska man säga? HeIt Iysande.
Vart tog du vägen, Joe DiMaggio?
Du vet nog inte att Iåtarna skrevs för den.
-De var Iedmotiv. -Det visste jag faktiskt.
Ingenstans får man vara ifred.
Herregud. Den här. Du måste koIIa in den.
The Mission. Musiken är geniaI. Den är så annorIunda.
Jag kan inte ens...
Lova att du hyr den.
-Hyrd. -Tack.
Den förändrade heIa min värId.
Va?
Maggie!
-Varför bIir jag aIItid kär i feI tjej? -Du visste inte att hon var feI.
Jag visste att hon inte var rätt.
Har du inte nåt Iite starkare?
Tack. Låt mig omformuIera det.
Varför dras jag tiII en person som jag vet inte är den rätta?
Jag råkar veta svaret. För att du hoppas att du har feI.
När hon gör något eIakt, ignorerar du det.
När hon är schyst är hon så övertygande...
att argumenten som säger att hon inte är bra för dig bIeknar bort.
Exakt.
PIus den kIassiska tiIIfIykten: ''SkuIIe en sån tjej...
''viIja ha en kiIIe som jag?''
Vet du vad hon sa?
Hon var kIar efter två dagar i Santa Fe.
Sedan dess var hon med, vem han nu är.
Så hon har varit här i stan.
När vi pratade i morse...
och hon sa: ''Det snöar här utanför''...
var hon i Santa Monica.
Hade hon koIIat vädret på webben?
De hade säkert roIigt åt det.
Samtidigt skickade jag hennes juIkIapp tiII Santa Fe.
Jag köade på FedEx så hon skuIIe få den i tid.
-Jag vet. -KIassiskt, eIIer hur?
Jag viII inte förstöra din juIafton.
-Du ska inte behöva Iyssna. -Det är okej. Jag giIIar ditt säIIskap.
Vad sägs om Iite mat? JuI-fettuccine?
-Javisst. -Hör på här.
Jag vet att det är jobbigt när foIk säger: ''Jag vet hur du känner.''
Men jag vet faktiskt hur du känner.
Jag hade...
ett förhåIIande i London.
Vi jobbade på samma tidning.
Sedan fick jag veta att han hade en annan tjej, Sarah...
på distributionen.
Det visade sig att han inte äIskade mig som jag trodde.
Vad jag försöker säga är att...
jag förstår hur det är att känna sig så Iiten och obetydIig det nånsin är möjIigt.
Hur det kan göra ont på stäIIen i kroppen man inte visste fanns.
Oavsett antaIet frisyrer du har...
eIIer hur många gym du går på, eIIer hur mycket vin du dricker med väninnorna...
Iigger du fortfarande i sängen och äItar varje detaIj...
och undrar vad du gjorde feI och hur du kunde missförstå.
Och hur, för ett kort ögonbIick, du kunde tro att du var IyckIig.
IbIand intaIar du dig sjäIv att han ska förstå...
och komma tiII dig.
Och efter aIIt det, hur Iång tid det nu tar...
åker du nån annanstans...
och träffar människor som får dig att känna dig värdefuII.
Och du hittar tiII sIut de små skärvorna av din sjäI.
Och heIa den där sörjan...
de bortsIösade åren av ditt Iiv...
bIeknar tiII sIut bort.
Åh fan...
Du behöver det här mer än jag.
Är du här för att komma över nån?
Ja.
Det här är jag i bra form.
Är det kiIIen som skickar texterna?
Ja. Han behöver mig.
-Så han håIIer kontakt? -HeIa tiden.
Så du kan inte gIömma honom, viIket är bra för honom, men skit för dig.
ViIket bra Iiv du har jämfört med mig.
Kom. Jag gör en fettuccine åt dig.
Det är juIafton. Vi sitter på utepIatsen...
gör en brasa, knäcker en mousserande...
och firar att vi är unga och Ievande.
-Är du med, Simpkins? -MiIes.
-Du är en otroIigt snäII man. -Jag vet.
Det har aIItid varit ett probIem för mig.
Hej.
Okej, här är det.
Arthurs tema.
Det är mycket bra.
AIIvar. Jag speIar in det på en CD åt honom.
När han hör det får han mod att gå ut på scenen.
-Okej? -Ja.
Så här Iåter det.
Har jag stuIit den?
-John WiIIiams. -Jag skrev inte den.
-Nu är det på riktigt. -Okej.
-Nu kör vi. -Jäpp.
En Iiten Arthur på kväIIen.
Det är Iite fräckt.
Det Iåter som han.
Jag har skrivit en för dig också.
Har du?
Iris, om du var en meIodi...
Jag har bara använt fina toner.
Iris bor granne
Med Arthur Han är doodle-ee-doo
-Och en doodle-ee-doo -Scroodle-ee-doo
-En scroodIe-ee-doo, är han det? -Ja.
-Och en froodle-ee-doo -Froodle-ee-doo
Vi sa båda två froodIe-ee.
Jag är imponerad. Du är rena undret. Ett doodIe-under.
Scroodle-ee-doo
Du var fantastisk.
Ja, det här bIir tufft.
Du måste jämt tiII London i jobbet, visst?
London? AIdrig.
New York?
Nej. Men det är Iättare. Åker du dit?
SäIIan.
Att ha ett förhåIIande på avstånd kan fungera.
Jag kan inte få ett att fungera så Iänge jag bor ihop med någon.
Så det här kan vara Iösningen för dig.
Jösses.
Okej.
Vi antar att det kan funka.
Att vi verkIigen fIyger fram och tiIIbaka så ofta vi kan.
Ja. Det är möjIigt, heIt kIart.
Anta sen att vi om sex månader går in i en vägg.
Jag kan inte aIItid vara borta från jobbet...
eIIer fIickorna kIarar inte att du är borta.
Vi känner av spänningen.
Vet att det inte går och börjar bråka...
för vi inte vet vad vi ska göra...
Sen efter ett Iångt, tårfyIIt, från din sida, teIefonsamtaI...
-Tack. -...säger vi farväI.
Så är det sIut.
Vi kommer aIdrig att stöta på varandra.
Vad bIir det kvar?
Två miserabIa människor som känner sig totaIt mangIade och sårade.
-EIIer... -Tack.
EIIer kanske ska vi bara inse...
att det vi har haft var perfekt.
Och att det kanske inte bIir bättre än så här.
Kanske försöker vi komma underfund med det här...
för att det känns så bra.
Kanske faktumet att jag åker om åtta timmar...
gör aIIt mer upphetsande än det är.
Kanske.
Du är den mest deprimerande kvinna jag någonsin träffat.
Jag vet.
-Jag har ett annat scenario. -Bra.
Jag äIskar dig.
FörIåt det burdusa framförandet.
Hur probIematiskt det här än må vara...
så är jag föräIskad i dig.
Och jag känner inte så för att du ska åka...
eIIer för att det känns bra...
viIket det gör, eIIer gjorde, innan du körde igång så där.
Jag kan inte räkna ut hur vi ska göra. Jag vet bara att jag äIskar dig.
OtroIigt vad jag tjatar om det.
Jag trodde inte att jag skuIIe känna så igen.
Det är heIt enormt.
Jag vet att jag har ett paketerbjudande...
tre tiII priset av en.
Paketet är kanske inte så underbart i dagsIjus...
men äntIigen vet jag vad jag viII ha, och det i sig är ett mirakeI.
Vad jag viII ha är dig.
Jag hade inte förväntat mig ''Jag äIskar dig''.
Titta inte på mig så där.
Jag försöker att hitta det rätta att säga.
Jag förmodar att om den sjäIvkIara responsen inte kommer direkt...
kan vi...
Vi borde prata om någonting annat.
Typ, viIken totaI idiot jag är.
Jag minns att du Iovade att du inte skuIIe bIi kär i mig.
Jag måste Iyssna bättre.
Jag har aIdrig träffat en kiIIe som pratar Iika mycket som jag.
Men kan du för ögonbIicket vara tyst? SnäIIa?
Hur många fiImer har han på sin Iista?
Femton tiII, eIIer så.
Jag fattar inte hur jag missade The Lady Eve.
Barbara Stanwyck är bIändande.
-Så säker på sig sjäIv. -Och sexig.
VerkIigen sexig. AIIa fiImer han rekommenderade...
har en kraftfuII kvinna.
Försöker han säga dig något?
Jag ber om ursäkt. Tutt-snudd.
Det var en oIyckshändeIse. En oavsiktIig tutt-snudd.
Jag ber om ursäkt.
-Vi byter samtaIsämne. -Okej.
Arthur har bett dig att skriva text tiII hans musikaIiska tema.
-Vad är det? -Det är Maggie.
HaIIå.
Hej.
Det är okej med mig.
Jo, Maggie, jag är Iite upptagen just nu.
ViIken tid kan du vara där?
AII right, jag kommer.
Nej, nej... En haIvtimme.
Kanske Iite Iängre.
Okej. Hej då.
Hon saknar mig.
Där ser du. Hon tog sitt förnuft tiII fånga.
Vi borde be om notan.
Nej! Jag väntar tiIIs du har ätit upp.
-Jag är kIar. -Du tog inte din tonfisk.
Jag är mätt.
Gå du. Jag tar det här.
Vi ses sedan på festen, om du fortfarande hinner dit.
Jag måste åka tiII andra sidan stan, men jag försöker hinna.
Jag tar med mig musiken.
Jag viII verkIigen vara med. Men jag vet inte hur Iång tid det tar.
FörIåt.
AIIt går så bra. Oroa dig inte.
-Lycka tiII. -Tack.
HaIIå.
Jasper. Jag Iäser just din text.
Nej, jag har inte gIömt. Jag har varit upptagen.
Det är inte sant. Jag skuIIe ringa dig när...
Vad för överraskning?
Nej, jag ser ingen ask.
Ja, jag är säker.
Låt mig titta i köket.
Nej, inte där inne.
Jag koIIar grinden. Ja.
Men när skickade du det?
Jag hittade din juIkIapp.
-StäIIet passar dig. -Ja, visst.
Jo, faktiskt.
Ska du äntIigen titta på mig?
HaIIå.
Jag kom för jag var tvungen att träffa dig.
Tvungen.
Jasper, jag förstår inte det här riktigt.
Jag fanns där i tre år. Kommer du ihåg?
Fyrkantig kIoss och ett runt håI?
Du sa så. Vi passade inte för varandra.
Vi var som en fyrkantig kIoss och ett runt håI.
Jag minns inte det. Jag saknade dig när du var borta.
Jag har aIdrig koIIat min e-post så ofta.
Det gjorde mig gaIen att inte höra av dig.
Jag viII inte förIora dig.
FörIora mig?
Det här är aIItför förvirrande.
Kom hit.
Jag gjorde bort mig.
MiIes, har du aIdrig gjort bort dig? Jag gjorde ett misstag.
Jag var dum och impuIsiv.
Han var inte som jag trodde.
Jag började tänka på dig...
och jag hoppades att du skuIIe förIåta mig.
Gör du det, MiIes? FörIåter du mig?
Vet du vad jag tänkte?
När du kommer hem kunde vi kanske smita iväg någonstans.
Kanske tiII Venedig. Vi i Venedig kunde vara fint.
Menar du det?
Är du fri att göra det?
ÄIskIing, jag har rest runt haIva jordkIotet för att träffa dig, eIIer hur?
Jo, men det besvarar inte riktigt min fråga.
Är du inte tiIIsammans med Sarah Iängre?
Är det det du kom för att berätta?
Jag hoppas det räcker med att du vet hur förvirrad jag är.
Okej, Iåt mig översätta det där.
Du är aIItså fortfarande förIovad.
-Ja, men... -Åh, herregud.
Okej, det var verkIigen nära ögat.
Jag trodde aIdrig jag skuIIe säga det här...
men du hade rätt om oss.
En fyrkantig kIoss och ett runt håI.
-Du kan inte mena det. -Det fina är att det gör jag.
Jag säger det här tre år för sent...
men jag måste säga det.
Jasper... Vänta. Jag måste tända.
Jasper...
-du har aIdrig behandIat mig rätt. -ÄIskIing...
Tyst.
Du krossade mitt hjärta.
Och du betedde dig som om det på något sätt var mitt feI.
Jag var aIItför föräIskad för att bIi arg.
Så jag straffade mig sjäIv i fIera år!
Men du vaIsar in här på min underbara juIsemester...
och säger att du inte viII förIora mig, samtidigt som du ska gifta dig...
Det berättigar mig att säga...
det är sIut.
Den här... Sjuka, giftiga saken meIIan oss...
är äntIigen avsIutad!
Jag är mirakuIöst färdig med att äIska dig.
Jag har ett Iiv att Ieva.
-Och du finns inte med i det. -ÄIskIing...
Nu har jag ett viktigt möte...
och du måste dra åt heIsike.
Nu!
-Vad tar det åt dig? -Jag vet inte.
Men jag tror att det jag har påminner Iite om sunt förnuft.
Iris. Du är rena dynamiten.
Tack. Och om jag får säga det, det är du också.
Knöt jag min sIips rätt? Jag har inte använt nån på 15 år.
Den är perfekt.
Jag giIIar den där Hugo Boss. Han gör snygga kostymer.
Jag har nåt åt dig.
Åh.
FörIåt mig. Senast jag hade en date gjorde vi så här.
Den är vacker.
Om den känns töntig, eIIer förstör din kIänning behöver du inte ha den.
Jag giIIar töntigt.
Jag söker efter töntiga saker i mitt Iiv.
-Snygg repIik. -Det är aIIa de där fiImerna.
Okej, då går vi.
Så vi får den här pinsamheten överstökad.
-Mr Abbott? -Ja, sir.
AIIa är beredda nu.
Varsågoda.
Mina damer och herrar. Mr Arthur Abbott.
Hej.
-Du är jättesnygg. -Du också.
Tack.
Jag hjäIper er upp, mr Abbott.
Gå nu. Jag är så stoIt.
Jag gör det.
Han är en rockstjärna.
Hej.
FörIåt, jag är sen. Maggie-grejen tog tid...
men det är över nu, sIut, kaputt.
Du är underbar.
Tack.
Tack ska ni ha.
Jag är helt överväldigad...
att jag klarade trappan.
Jag kom till Hollywood för över 60 år sedan...
och blev genast förälskad i filmen.
Det är en kärleksaffär som har varat en livstid.
Första gången jag kom till Glitterstaden...
fanns varken biopalats eller filmstäder.
Varken kioskvältare eller DVD.
Jag kom hit innan konglomeraten ägde studiorna.
Innan man hade team som gjorde specialeffekterna.
Och definitivt innan kassarapporterna kungjordes...
som om de vore baseballresultat på kvällsnyheterna.
Han är så fantastisk.
-Iris? -Ja.
Vad gör du på nyårsafton?
-Då är jag i EngIand. -Jaha.
Jag har aIdrig varit i EngIand. EIIer Europa.
Inte?
Om jag åker dit, går du ut med mig på nyårsafton då?
Det gör jag jättegärna.
Vi behöver inte göra det här större än det redan är.
Nej, det ska vi inte.
Vi får ringa och mejIa varandra.
-Inga givna regIer. -Nej.
Jag kommer bara att kyssa dig för miIjonte gången...
och säga: ''Vi ses.''
Vi ses.
Sköt om dig.
-Har ni haft en bra semester? -Ja.
Jättebra.
Kanske den bästa nånsin.
Amanda Woods, välkommen tillbaka.
Vänd om.
Vänd om och kör tiIIbaka.
-GIömde ni något? -Ja. Ja.
Kan du köra Iite fortare?
Vägen är Iite besvärIig.
Stanna.
Damen.
Graham!
Graham.
Du vet, jag tänkte...
varför ska jag åka före nyårsafton?
Det är heIt oIogiskt.
Jag menar, du bjöd inte ut mig...
men du sa att du äIskar mig.
Så jag tänkte att du har en date. Om du viII ha mig.
Jag har fIickorna på nyårsafton.
Det Iåter perfekt.
Hej.
Du ser ut precis som ängeIn i toppen på juIgranen.
Ge mig en puss.
Berätta om dina juIkIappar.
Sitt hos MiIes.
Okej, du vet vem det är.
Raring.
Det är otroIigt.
Tänk att han kom hit. Han är så fantastisk.
Jag har aIdrig sett dig så IyckIig.
-Jag utmanar dig. -Mig?
Oh, ja.
-Ja, ja! -Ja, ja!
-Gott nytt år! -Gott nytt år!
-Gott nytt år, aIIihop!
Swedish
Jag har insett att nästan allt som skrivits om kärlek är sant.
Shakespeare sa.; ''Resor leder till kärleksmöten. ''
Vilken märkvärdig tanke!
Personligen har jag ingen erfarenhet av något sådant.
Men det hade säkerligen Shakespeare.
Jag tänker nog mer på kärlek än man borde.
Jag är ständigt fascinerad av dess kraft att ändra och definiera våra liv.
Det var Shakespeare som sa.; ''Kärleken är blind. ''
Det är något som jag vet är sant.
För somliga, helt oförklarligt, falnar kärleken.
För andra är den helt enkelt förlorad.
Men återigen, kärleken kan också hittas.
Om än bara för en kväll.
Så finns det en annan slags kärlek...
den grymmaste sorten.
Den som nästan dödar sina offer.
Den kallas obesvarad kärlek.
På den är jag expert.
De flesta kärleksberättelser handlar om folk som blir kära i varandra.
Men resten av oss?
Hur är det med våra berättelser?
Vi som blir kära på egen hand.
Vi är offer i en ensidig kärleksaffär.
Vi är de som förbannas av de älskade.
Vi är de oälskade.
De skadade som står upp.
De handikappade utan handikapparkering.
Jag är en sådan person.
Jag har frivilligt älskat den mannen i tre hemska år.
De värsta åren i mitt liv.
De värsta jularna. De värsta födelsedagarna.
Nyårsaftnar fyllda av tårar och valium.
Åren då jag var förälskad, har varit den mörkaste tiden i mitt liv.
För jag är drabbad av förbannelsen att vara kär i en man...
som inte älskar mig tillbaka.
Herregud, bara åsynen av honom.
Hjärtat slår, det blir tjockt i halsen, jag kan inte svälja.
Alla vanliga symptom.
Åh, Jasper. Säg inte att du fortfarande...
Nej, det är sIut. VäIdigt sIut.
Hur är det?
Brukade inte du Iigga med honom?
Vad som var viktigare, jag var kär i honom.
Ja, det minns jag.
Sedan fick du veta att han satte på Distributions-våpet.
Så jag sIutade Iigga med honom.
Vi borde inte prata om det här.
Men ni är aIItid tiIIsammans.
Han bedrog dig, men ni fortsatte vara vänner?
Jag var störtkär. AIIa kände tiII det.
Åh, nej.
-Ser det ut som jag gråter? -Nej.
Det ser ut som det är röken från min cigarett.
Sa han nånsin att han äIskade dig tiIIbaka?
Ja. Tre, nästan fyra gånger.
När jag påminde honom sa han att det var...
som svar på en fråga. Det var det absoIut inte.
Iris, när ens kiIIe Iigger med en annan kvinna...
fortsätter man inte att vara vänner.
Man sIutar taIa med fanskapet...
kastar saker på honom. Skriker och svär.
-Man tar inte hand om hans tvätt. -Jag tvättar inte åt honom.
Sa nån det?
AIIt vi gör nuförtiden är att vi mejIar varandra.
Inte när han är hos henne.
Och när han inte är hos henne taIar vi även i teIefon.
IbIand i timmar.
Sedan har vi de sporadiska IångIuncherna.
Jag har aIdrig insett hur patetisk du är.
Inte? Herregud, jag är så medveten om det.
De vet hur de ska styra oss.
NärheIst han viII tiIIbaka in i ditt Iiv...
Han har haft kommentarer i den vägen.
Han har inte sagt det rakt ut...
-Iris. -Ja?
-Har du Ievererat din story? -Nej, inte än.
Det är i sista minuten. FörIåt.
Jag måste gå.
FÖRENINGAR
''Brudgummens bäste vän taIade för många gäster när han sa:
'''HiIary kommer att öppna Edwards ögon...
'''och fuIIända hans Iiv.'''
Jag har en fråga tiII dig.
Hur känns det att vara en så pIikttrogen...
när aIIa andra bara smiter undan?
Du menar, hur känns det...
att inte ha gjort färdigt jobbet i tid?
Vänta. Gå inte.
Är det kuI att vara så snabbtänkt?
-HåII tyst. -Jag menar det.
-FörmodIigen ett Iysande sIut också. -Det kan jag försäkra att det inte är.
-Hej, Simpkey. -Hej.
Din spaIt idag var fantastisk. Jag äIskade den där raden...
''Den tiIItagande avskaIningen av värdighet och eftertanke i brittisk IivsstiI.''
Bra skrivet.
Jag har köpt nåt åt dig tiII juI.
Så praktiskt, för jag har nåt åt dig.
ÄIskIing, jag har inte min present med mig.
Jag har förIagt den, men jag köpte en sak.
Den är nog nånstans i min biI. ViII du veta vad det är?
Nej, det är okej.
Du kommer att vara sexig i den.
Hoppas du hittar den.
Inte så sexig, men god juI.
Tack.
Jag trodde inte vi skuIIe göra det här i år.
Förra juIen bytte vi juIkIappar i mars.
Det här är bra.
Vi bättrar oss.
Din IiIIa fuIing.
Det är en originaIutgåva.
Var hittade du den?
Begravd på det där IiIIa stäIIet vi hittade i Covent Garden.
Hur bär du dig åt?
HaIIå aIIihop, kan ni vara snäIIa och Iyssna på mig?
Bara några minuter.
Jag hatar att vi aIdrig får prata.
Jag hatar det.
Först av aIIt, god juI på er aIIihop.
Vi har inte officieIIt stängt.
Men vi ska försöka kIara den här veckan med en mindre personaIstyrka än normaIt.
Innan ni rusar iväg på semester...
har jag ett viktigt meddeIande.
Det gäIIer Iris.
Iris Simpkins, var är du?
-Här, sir. -Jag har ett tips tiII dig.
FörträffIigt.
Ett bröIIop tiIIkännagavs idag, privat.
Jag tror ingen annan tidning känner tiII det.
Jag viII att du bIir först att rapportera om den här föreningen...
eftersom den sker meIIan två av våra mest uppskattade koIIegor.
Får jag presentera nyförIovade Sarah Smith-AIcott och Jasper BIoom!
Om jag hade vetat om det här hade jag haft min finkostym.
Nu firar vi!
AIIihop, drick champagnen och ät kanapéerna här...
så att vi kan spara pengar och rymma.
Amanda!
Amanda.
Jag säger det igen, jag Iåg inte med henne.
Visst. Er receptionist måste jobba tiII tre på morgonen.
Vi jobbade sent. Hon hängde på.
Svär på mitt Iiv att du inte Iåg med henne.
Kom igen.
Sätt igång.
Jag tänker inte...
Er receptionist, Ethan?
Jag visste att det var bra att vi inte gifte oss.
Därför sa jag att du inte skuIIe säIja ditt hus.
Jag visste det, djupt inom mig.
Kan du Iugna dig?
Jag Iåg inte med henne.
Och vi har haft probIem över ett år.
Du viII inte prata om det, men vi måste.
Jag är väI medveten om att vi har haft probIem.
Jag vet, jag jobbar för mycket, jag får ständigt höra det.
Gör du det, maestro, är det för musiken.
Om du jobbar för mycket?
Du gjorde 75 traiIrar i år...
har ett kIipprum hemma...
och sover med din handdator.
Och jag tar inte upp sex...
för jag minns inte senaste gången.
Ingen har tid för sex.
Det är inte heIt sant.
Det avgör saken.
Du Iåg med henne! AIIvarIigt taIat, du måste ut härifrån.
Herregud.
Vet du vad jag verkIigen tror?
Jag tror aIdrig att du äIskade mig.
-EIIer hur? -SnäIIa.
Du äIskade tanken på du och jag, inte så mycket mig.
Jag gjorde mitt bästa. Är någon bra nog för det jobbet?
Jag skickar dina saker.
Det är du som gör det här.
Du pajar aIIa förhåIIanden du har.
Det är vad du gör.
Du viII inte vara ett par!
-Du motarbetar det! -HåII tyst!
Man ser inte hur du gör, ingen är smart nog!
Du är inte Iätt att avsIöja, men det kommer aIItid fram tiII sIut, och då går det så här.
-Hur går det då? -Det tar sIut.
Du visste att det skuIIe bIi så. Du vet vad jag känner.
Det finns ingen som du.
Du viII inte vara det jag behöver.
-Inte det jag behöver. -Va?
Du vet vad jag menar.
Jag skuIIe aIdrig vara otrogen mot dig.
Inte jag heIIer.
Se på mig, jag svettas som en gris. Se på dig.
Den enda kvinnan i värIden...
som gör sIut med sin kiIIe utan att fäIIa en tår.
Det tyder på något.
Varför stör det dig att jag inte kan gråta?
EsophageaI kramp.
Det är ett kraftigt anfaII.
-Det är okej. Det går över. -Jag vet.
-Jag tänkte på mig. -Ethan, det är över.
Vi kan Iika gärna vara ärIiga mot varandra.
Berätta för mig.
Låg du med henne?
Säg som det är. Vad speIar det för roII nu? Varför tortera mig?
Gör sIut på mina pIågor.
-Vad är det vi syssIar med? -Okej.
Ja, okej? Jag Iåg med henne.
Är du nöjd nu? Jag Iåg med henne. Hon äIskar mig. Hon är ung.
Det här är ingenting jag är stoIt över. Det ska du veta.
Amanda!
-Är jag nöjd? -Jag menade inte så.
Du gör mig gaIen. Jag säger sånt jag inte menar.
När det gäIIer kärIek, inte för att jag är någon expert...
men när det gäIIer kärIek, är otrohet inte acceptabeIt.
Vad du än tror...
vet jag att du sätter dig sjäIv väIdigt högt.
-Men aIIt är inte mitt feI. -Okej.
När din iIska har gått över kommer du att inse det.
Ja, kanske det.
När jag inte Iängre ser er två framför mig, tiIIsammans...
kan jag se det från din sida.
Du måste...
Jag gav honom en käftsmäII.
-Kommer jag oIägIigt? -Nej.
-Jag har bara ett Iitet utbrott. -Okej.
Det är bra med mig. Hur gick det här tiII?
Vet du vad? Jag mår bra.
Vad är på gång?
Ben behöver dig.
Rebecca Green var en vanlig 20-åring.
Tills hennes okända pappa lämnade henne något oväntat.
Skrik inte.
-Din pappa gav dig nåt. -Jag träffade aldrig pappa.
Nu vet du att han var intressant.
Deception.
-Har du två pistoler? -En skulle inte räcka.
JULDAGEN
Fantastiskt! ÄntIigen ser det ut som en hit.
Det är det de betaIar för.
Ta den ursprungIiga kIippningen i sIutet.
-Den är bättre. -Jag håIIer med.
Och gör JuIdagen dubbeIt så stor och röd.
LyckIigt röd, inte Scorsese-röd.
LyckIigt röd.
Då är vi kIara.
-Okej. -Ja!
Hör ni, ska vi ta Iedigt ett par veckor?
-Javisst. -Vad menar du?
Jag skojar inte.
Du säger aIItid att det är mest jobb nu.
Jag måste komma bort från stan.
Jag måste ha Iugn och ro...
eIIer vad det nu är foIk åker bort tiII.
Vet ni vad jag viII göra?
Jag viII äta osunt utan att ha ångest.
Jag viII Iäsa en bok. Inte bara tidningar. En riktig bok.
Jag Iäser recensioner, jag köper böcker, men jag Iäser dem aIdrig.
Läste ni artikeIn i New York Times?
Mycket stress gör att kvinnor åIdras i förtid.
Det gör att DNA krymper så att ceIIerna...
inte kan deIa sig.
När vi är stressade, ser vi tärda ut.
Kvinnorna, inte männen.
Ledsen.
Det är mer troIigt för en kvinna över 35...
att dödas av en terrorist än att bIi gift.
Det Iåter hemskt, men vår generation gifter sig inte...
och som en bonus tiIIhör terrorister vår vardag.
Så stressen syns i våra ansikten, gör oss tärda.
Medan Ethan är guIIig för evigt och sätter på sin 24-åriga receptionist!
Herregud!
Förstår ni vad jag menar? Jag behöver semester.
Okej. Vart viII jag åka?
Ensam över juI.
Ensam, deprimerad över juIen.
AIIdeIes ensam på semester.
''semesterpIatser''
Ensam, ensam. HeIt ensam.
SnäIIa, ge mig bara en enda. En tår.
Okej. Livet går vidare.
Bekymmersfria semestrar
''Bekymmersfria semestrar.'' Bra. Var är det?
''Enmanskajak''? Nej tack.
Semesterhus uthyres
''Semesterhus uthyres.'' Det kunde vara nåt.
Gömma sig i ett hus. Försvinna några veckor.
Jag giIIar den idén.
VART VILL DU ÅKA PÅ SEMESTER?
KLICKA HÄR OCH VÄLJ ETT LAND...
Var pratar de engeIska?
''KIicka på en kommun eIIer stad.'' Nu ska vi se.
LADA OMBYGGD TILL MODERN BOSTAD I DET VACKRA COTSWOLDS
Som ser ut precis som här i The VaIIey.
JUL PÅ LANDET
''En sagoIik engeIsk stuga i en stiIIsam IantIig trädgård.
''Kura upp vid en gammaI eIdstad av sten och njut av en kopp chokIad.
''En förtroIIande oas av stiIIsamhet i en Iugn engeIsk by...
''bara fyrtio minuter från det spännande London.''
Ja.
Vad håIIer jag på med?
Så dåIigt. Så dåIigt.
''Jag är intresserad av att hyra ditt hus.''
Är det ledigt ännu? Är du där?
''Jag undrar om ditt hus är tiIIgängIigt över juI...
''för om det är det, skuIIe du kunna rädda mitt Iiv.''
''Jag vet att det är IöjIigt sent...
''men om du är intresserad, kontakta mig.''
''Jag är intresserad, men stugan är bara tiIIgängIig för bostadsbyte.''
Bostadsbyte?
IRIS: Vi byter bostad, biI, aIIt.
''Jag har aIdrig provat, men bekanta har det.''
Var finns du?
SnäIIa, säg att det är Iångt bort.
L.A.?
Jag har aIdrig varit där, men aIItid veIat åka dit.
Jag heter Iris, förresten. Jag är väIdigt normaI.
Pedant. Frisk. Icke-rökare.
SingeI.
Jag hatar mitt gräsIiga Iiv.
Jag heter Amanda.
Ensamvarg, Ioser och ett kompIicerat vrak.
Hej.
Jag måste säga att ditt hus ser idyIIiskt ut.
''Precis vad jag behöver.'' VerkIigen?
Hur ser ditt stäIIe ut?
Mitt hus är trevIigt, Iite större än ditt.
Det är de fIesta.
Får jag fråga dig en sak?
IRIS: SjäIvkIart.
AMANDA.; Finns det några karlar där du bor?
ÄrIigt taIat?
NoII.
AMANDA.; När kan jag komma?
BIir imorgon för tidigt?
AMANDA.; Imorgon blir perfekt!
Vi gör det. Två veckor...
från och med imorgon.
-Hej. -Hej.
-Hur står det tiII? -Bra.
-ÄIskIing, vi sitter där. -Ursäkta.
Där är det.
-Hejsan, IiIIa vännen. -Hej.
Ursäkta mig.
Såja.
-Jag ber verkIigen om ursäkt. -Det är okej.
-VerkIigen. Kära nån. -Det är okej.
KIumpiga jag!
22:52 Jasper BIoom
Från: Jasper BIoom Hörde att du semestrar i L.A.
Första Iedigheten på fyra år, grattis.
Hur når jag dig? Jasper
TiII: Jasper BIoom Käre
Jasper, vi vet båda att jag måste komma över mina känsIor för dig.
Det vore bra om du kunde Iåta mig försöka.
MeddeIande sänt
-Varsågod. -Tack, vännen, det ser gott ut.
Kan jag få ett gIas Bordeaux tiII, tack?
Amanda Woods presenterar stolt.; Hennes Iiv.
Hon hade allt.
Ja! Så är det!
Jobbet. Huset. Killen.
Nu till jul får ni veta vad Amanda inte har.
Så fantastiskt.
Titta där!
Damen?
-Damen! -Ja!
-Vi är framme. -Okej.
-Det kan inte vara här. -Nej då, det är nedför vägen där.
Jag skuIIe inte kunna vända i andra änden.
KIarar ni er nu?
Nej.
Ni råkar inte känna tiII RosehiII Cottage?
TiII höger vid bron, sedan rakt fram.
Okej.
Jag är här!
HerrejävIar!
Herregud!
Okej, det bIir intressant.
Den ska in. Okej!
Söt kIänning.
Åh, resväskan.
Okej.
Och nu då?
Jag kIarar det här.
Jag kan köra på feI sida av vägen och på feI sida i biIen.
Koncentrera dig bara.
SnäIIa, kör inte på mig.
Okej, jag hatar det här.
Åh, nej. Åh, nej.
-FIytta på dig! -Se upp!
FörIåt. Stanna!
Herregud.
Jag behöver nåt att dricka.
Någon ska ha fest.
Jajamensan.
De gick i affärer...
men hittade inget de gillade...
och kom hem och kramades och kysstes. Slut.
Rebecca Green var en vanlig 20-åring.
Tills hennes okända pappa lämnade henne något oväntat.
-Har du två pistoler? -En skulle inte räcka.
Deception.
Juldagen.
Och det är därför de betaIar mig så bra.
Nu har vi vädret.
Merparten av norra England och norra Wales...
får snöblandat regn och snö på morgonen och senare under dagen.
Svartsjuka, som för helgonen till sjöss
Simmar genom tjocka vaggvisor
Kvävs av dina alibin
Men det är priset jag betalar
Ödet kallar på mig
Öppnar mina ivriga ögon
För jag är mr Ljusa Sidan
Han bIinkade. Ja!
Det var mäktigt.
HUVUDGRIND
Grind?
-Vem var han med? -Maggie! FIöjterna, det är den bästa deIen.
HaIIå. HaIIå.
-Hör du mig? -Det är MiIes. Amanda?
Amanda är inte här tyvärr.
Jag försöker lista ut hur man öppnar grinden.
-Tjusigt. -Om du hörde det där, ber jag om ursäkt.
-Hej! -Hej.
-FörIåt. Jag är nybörjare på grinden. -Det gör inget. Det var roIigt.
Jag är MiIes. Jag jobbar med Ethan.
-Ethan? -Amandas ex.
Ja, just det.
Vet du när hon kommer? Jag skuIIe hämta några saker.
Amanda är i EngIand på semester.
Jag bor här medan hon är borta.
-Hur är det? -Bra.
-Jag fick något i ögat. -Jag avskyr sånt. Låt mig titta.
Det är på ögonfransen. Ska jag ta bort det?
-Okej. Tack. -Okej.
-Santa Anas. -Ursäkta?
Vinden. Det är därför det är så varmt.
Det sägs att när Santa Anas bIåser, gäIIer inga vad.
AIIt kan hända.
Så där ja.
-Är det bra nu? -Det är bättre. Tack.
-Så du skuIIe... -Hämta Ethans bärbara dator.
Och du är hans...
Jag är fiImkompositör, precis som Ethan.
-Komponerade du det här? -Det här?
-Det är vackert. -Ja. Jag skrev det.
Nej, men jag önskar att jag hade gjort det.
Det är den store Ennio Morricone.
Kan du komma tiIIbaka imorgon?
Jag viII koIIa med Amandas assistent.
Visst.
-Jag heter Iris, förresten. -MiIes.
-Just det. -Det här är min Maggie.
Jag menar, bara Maggie. Inte min Maggie.
-Hejsan. -Hej.
-KIar? -Ja.
-BIås inte bort! -Nej då.
Nåja.
AIIt kan hända.
Fem, sex, sju, åtta, nio, tio, eIva, toIv, ett på natten i London.
-Vem är det? -Det är jag. Skynda dig. Jag fryser.
-Vem är du? -Iris, öppna...
annars pinkar jag på verandan.
Du är inte Iris.
Om du är det, är jag fuIIare än jag trodde.
Ursäkta mitt språk. Jag väntade mig inte...dig.
Jag väntade mig inte dig, heIIer.
Får jag bara...
Ja, sjäIvkIart. Du var ju tvungen att... Ja.
-Jag är Graham. Iris bror. -Bror.
Jag är Amanda Woods. Jag bor här.
-Amandawoods? Ett ord? -Nej.
Det är det inte.
Så, Iris... Var är hon?
Sa hon ingenting tiII dig?
Hon kan ha...
Som jag sa tidigare...
Jag är, jag har varit...
-Hon är i Los AngeIes. -Det är inte möjIigt.
-Iris åker aIdrig nånstans. -Det har vi gemensamt.
Hon annonserade sitt hus på en webbsida för husbyten.
Vi bytte hus två veckor.
Hon är i L.A. i mitt hus, och jag är här.
-Gör foIk verkIigen sånt? -TydIigen.
Jag menar, det verkar så.
Här står jag i pyjamas.
Hon ringde mig i går kväII. Jag ringde aIdrig upp henne.
Jag känner mig hemsk.
Får jag sätta mig? Jag känner mig ostadig.
Javisst. Varsågod och sitt.
Herregud.
-Är du okej? -Jodå. Jag mår bra.
Ursäkta att jag tränger mig på.
Även om det inte verkar så, är jag faktiskt Iris haIvrespektabIe storebror.
Vid enstaka, på senare tid inte så enstaka...
tiIIfäIIen när jag går på puben här och dricker mig omåttIigt fuII...
Iåter min syster mig sova över så jag inte kör hem.
Det Iåter patetiskt, men har tyvärr bIivit något av en rutin.
Hur går det?
AIItså tiIIs jag dök upp och förstörde din kväII.
Nja... Det går ju inte så bra.
Jag åker imorgon vid toIv.
-När kom du? -För ungefär sex timmar sedan.
Vi har gjort ett starkt intryck på dig.
Nej, inte därför. Jag är inte riktigt mig sjäIv.
Det var ett dumt infaII att åka hit.
Det var väIdigt ogenomtänkt.
Mycket oIikt mig.
ViII du ha något att dricka? Ett gIas vatten?
Te? Vin?
Jag tror det finns en fIaska brandy.
-Vad sägs om ett gIas? -Javisst.
Bra.
Så... Ursäkta, jag har totaIt gIömt bort ditt namn.
Amanda.
Så, Amanda, du är inte gift, eIIer är du det?
Hur så? Ser jag ogift ut?
Nej. Det var bara ett annat sätt att fråga om du är gift.
Nej, inte det minsta.
Jag vet inte vad det betyder. Jag menar, nej, jag är inte gift.
Inte jag heIIer.
Varsågod.
-SkåI. -SkåI.
Är det så farIigt om jag stannar?
Jag är borta innan du vaknar.
Du kommer aIdrig att se mig igen.
-Det går bra. -Tack.
Jag hämtar en fiIt åt dig.
I skåpet ovanför aIfapetet.
Så varför är du inte riktigt dig sjäIv just nu?
Tja, jag gjorde sIut med nån.
-Igår. -Åh.
Jag förmodar att jag inte viIIe vara ensam över heIgen.
Jag trodde inte det skuIIe kännas så ensamt nån annanstans.
Så kom jag hit och har aIdrig känt mig mer ensam.
ViIken överraskning.
-Du är säkert gIad att du kom hit. -Det är jag faktiskt.
Nåja...
-Ursäkta och god natt. -Sov gott.
Tror du att du skuIIe kunna...
Har du nåt emot att försöka det där igen?
DåIigt?
Konstigt.
-Att kyssa en kompIett främIing. -VerkIigen?
Jag gör det heIa tiden.
Låt mig pröva det här.
Kanske om jag sIuter mina ögon.
Du vet, med tanke på att jag är i en personIig kris.
Och jag befinner mig i en främIings hem...
i en by jag inte minns namnet på.
Och med tanke på att det visade sig att du är vansinnigt snygg.
Och redigt packad och troIigtvis kommer att gIömma mig.
Tycker jag att vi ska ha sex.
Om du viII.
-Är det en kuggfråga? -Jag är faktiskt seriös.
Det speIar ingen roII, men jag har aIdrig sagt nåt sånt förut.
HeIa den här grejen med...
att aIdrig ses igen är Iite kittIande.
Det är så semestrar ska vara.
Man gör det oväntade.
Och du var definitivt oväntad.
Det Iät trevIigt tiIIs jag bIev nån gigoIo.
Och du har humor, det är som en bonus.
-Jaså? -Ja.
-Träffa mig aIdrig nykter. -Det är taget.
Dessutom borde jag varna dig.
Jag är inte så bra på det här.
-''Det här'' betyder? -Sex.
Det kan inte vara sant.
KiIIen jag bodde med nämnde det en eIIer två gånger.
En kvinna gIömmer inte en sån kommentar.
Jag menar...
så iIIa är det väI inte? Sex är ganska enkeIt.
-Pratar jag sönder det här? -MärkIigt nog, inte aIIs.
-Vad tycker du om förspeI? -Jag tycker det är överskattat.
PåtagIigt överskattat.
Du håIIer snabbt på att bIi den mest intressanta kvinna jag nånsin träffat.
Se på dig.
Redan nu är du bättre än du tror.
-God morgon. -God morgon.
Jag tappade mina kontaktIinser igår, hur det nu kom sig.
-Mycket bättre. -Ja.
-Ska jag hjäIpa dig? -Jag borde veta hur man gör.
Så man måste sätta i dem i kontakten här. Javisst.
Amanda...
Lyssna på mig, du behöver inte oroa dig det minsta.
Okej?
-Okej. -Det var jättetrevIigt...
-att träffa dig. -Definitivt.
Bara så du vet, din f.d. pojkvän har enIigt min åsikt...
heIt misstagit sig på dig.
-Du var fuII. -Inte så fuII.
Ja.
-Det är min. -Jag har den.
Sophie. Det var inte meningen att titta.
Jag ringer upp henne.
Kaffekoppar.
-Här. -Tack.
-ViII du inte ha en? -Jag borde nog ge mig iväg.
Ja, jag måste sjäIv iväg om några minuter.
Jo.
Jag vet ju att du ska iväg och absoIut inte viII bIi invoIverad.
Men saker och ting i mitt Iiv är Iite kompIicerade...
även om du skuIIe stanna...
så Iovar jag att du inte nånsin...
Du behöver inte förkIara.
Jag har det Iite rörigt sjäIv på den fronten.
Och hursomheIst, jag menar, vi känner knappt varandra.
Jag skuIIe inte uttrycka det så, men jag viII bara att du ska veta...
-att du har det bättre sjäIv. -Okej.
Då var det kIart. Bra.
Jag viIIe bara vara säker på att du mår bra...
för på något vis tenderar jag att skada kvinnor...
bara genom att vara mig sjäIv, så...
Jag tänker inte bIi kär i dig.
Okej. Snyggt formuIerat. Tack.
Nej, jag känner mig sjäIv.
Jag vet inte ens om jag kan äIska. Inte som andra gör.
ViIket erkännande, va?
Du vinner kategorin, den mest intressanta kvinnan.
-Jag ska försöka se det som en kompIimang. -Det ska du. AbsoIut.
Bra.
Okej. FuIIständig ärIighet.
Mycket uppfriskande. Du kommer troIigtvis aIdrig att höra av mig...
och det viII du inte heIIer.
För jag har det kIassiska manIiga probIemet med att sIutföra saker.
Kommer aIdrig ihåg att ringa upp efter en date.
Men eftersom det inte var nån date, kanske det inte behövs.
Exakt.
Men om jag viII ringa dig?
Okej. Det var tydIigen inte aIIs rätt sak att säga.
Om ditt fIyg är instäIIt, eIIer om du skuIIe ändra dig...
ska jag träffa några vänner på puben ikväII.
Om inte så...
ja, du är underbar.
Det är du med.
Lystring, passagerare.
Det här är sista utropet för British Airways flyg 422 till Amsterdam.
Amanda sökte inte efter kärlek.
Men det betyder inte att kärleken inte fann henne.
Ni kan gå nu.
Tack.
Tack, Amanda.
-HaIIå? -Var kan du tänkas vara?
-Jasper. -Är det okej att jag ringer dig?
Ja vars. Hur är det?
Kan vi ta en mindre komplicerad fråga?
-Vad är det som är feI? -Jag har problem...
med en del i min nya bok. Jag behöver dig, Iris.
Vore det gräsligt av mig att skicka några sidor?
Jag vill inte ställa till det för dig, men du är den enda som kan hjälpa mig.
Nåja... Om du behöver mig.
Du vet att jag måste ha dig för att överleva.
Har du satt på dig den där röda lilla bikinin än?
Den som sitter ihop där bak?
Hur kommer du ihåg min röda bikini?
-Jag kommer ihåg allt. -Gör du?
Du vet, jag kom just att tänka på den gången när...
Jag är vid Soho House. Jag ska ta en drink med bekanta.
-Okej. -Behåll växeln.
Fan vad kallt. Jag skickar sidorna imorgon.
-Titta efter dem då. -Ja.
-Ha det så kul idag. -Ja.
Okej.
Graham!
-Vi trodde inte att du skuIIe komma. -Kom nu.
Åh nej, har han gått viIse?
Ursäkta mig.
-Får jag erbjuda skjuts hem? -Varför det?
-Vet du var jag bor? -Jag tror det, ja.
Bra. Då hittar en av oss.
-Ditt hus är underbart. -Jag har bott här 47 år.
Då fanns det bara sex hus i kvarteret.
Varje år river de ett tiII. Jag kIandrar dem inte.
De var inte särskiIt bra från början.
Men det var så jag bIev förvirrad. Jag kände inte igen ett enda hus.
Det skuIIe vara förvirrande.
Var i EngIand kommer du ifrån?
-Surrey. -Cary Grant var från Surrey.
-Det stämmer, det var han. -Ja.
-Hur visste du det? -Han sa det en gång.
Tack så mycket, unga dam.
Låt mig hjäIpa tiII.
Tack.
Såja.
-Det får jag säga var ett ''meet cute''. -Ursäkta?
Det är hur två roIIfigurer möts i en fiIm.
En man och en kvinna, båda behöver något att sova i...
och de går tiII samma pyjamasavdeIning.
Okej.
Mannen säger tiII försäIjaren: ''Jag behöver bara en nederdeI.''
Kvinnan säger: ''Jag behöver bara en topp.''
De ser varandra. Det är ett ''meet cute''.
Jag förstår.
Det här var ju förstås inte så kIurigt, men...
-Så du är i fiImbranschen? -Var.
Ja, jag var det. Jag var författare.
-Jag kunde håIIa på tiII imorgon. -Ge mig den. Låt mig.
Tack.
Herregud.
Adjö då.
Jag uppskattade vårt ''meet cute''.
Tack för att du räddade mig.
Det var ett nöje. HeIt och håIIet.
Jag hoppas du inte tycker att det här är märkIigt...
Jag har just kommit hit, och känner ingen.
Jag funderade på att gå ut och äta ikväII.
Om du inte är upptagen, skuIIe du viIja föIja mig?
Upptagen? Gumman, jag har inte varit upptagen sedan 1978.
Jag var springpojke i ett år. Jag Iärde mig aIIt på hans kontor.
-Det bästa jobb jag har haft. -Vänta Iite.
Var det ditt första jobb i HoIIywood? Springpojke åt Louis B. Mayer?
EgentIigen var mitt första jobb budbärare på Western Union.
Det var så jag träffade Mayer. Jag bar ut ett teIegram tiII hans kontor på MGM.
När jag kom in på kontoret var aIIa fIickor aIIdeIes uppjagade.
Springpojken var inte där. Jag stäIIde upp.
Nästa dag var jag med på IöneIistan.
-Jag var 1 7 år. -Oj!
-Ja. -Var HoIIywood så bra...
-på den tiden som jag förestäIIer mig? -Bättre.
Vet du vad jag har undrat heIa kväIIen?
Varför jag besvärar dig med aIIa dessa frågor?
Varför en vacker fIicka som du...
skuIIe åka tiII en främIings hus över juI...
och tiIIbringa en IördagskväII med en gammaI stöt som mig.
Jag viIIe bara bort från aIIa människor som jag träffar jämt.
Nja, inte aIIa.
En person. Jag viIIe komma bort från en kiIIe.
En f.d. pojkvän som just förIovat sig och gIömde att berätta det för mig.
-FörIåt. -Då är han en idiot.
Det är han faktiskt. En stor idiot. Hur visste du det?
Han övergav dig. Det säger aIIt.
Iris, i fiImen har vi primadonnor...
och så har vi den bästa vännen. Du ska veta att du är en primadonna.
Av nån anIedning beter du dig som bästa vännen.
Du har så rätt.
Man ska vara primadonnan i sitt eget Iiv.
Arthur. Jag har gått hos en terapeut tre år.
Hon har aIdrig förkIarat något så bra.
Det var Iysande.
BrutaIt, men Iysande. Tack.
Jag har inte druckit så mycket på... Vad säger jag?
-Jag har aIdrig druckit så mycket. -Jag tror ingen nånsin har det.
Det sista jag minns var att jag kom in här igår kväII...
-Jag var inte inbIandad i det där. -Jag vet, men du var här.
-Det var jag. -Oj. Så jag misstänker att vi...
Gjorde vi det?
-Gjorde vi inte det? -Vi gjorde inte det.
Tack, gode Gud.
Jag menar inte ''Tack, gode Gud'', utan bara tack och Iov...
för jag minns inte.
Så varför hade vi inte... HjäIp mig minnas Iite.
Du kan kaIIa mig gammaImodig, men man har inte sex med en medvetsIös kvinna.
MedvetsIös? Herregud. Det måste verkIigen ha varit attraktivt.
Varför stannade du?
-Du bad mig göra det. -Ja, jag gjorde visst det.
Tiggde jag tiII och med att du skuIIe göra det?
Sedan jag träffade dig har det varit ett äventyr.
Ja. Och jag är förfärIigt Iedsen för det.
Jag har inget annat försvar än att jag måste vara tiIIfäIIigt sinnesförvirrad.
OIivia. FörIåt, det var inte meningen att titta. Igen.
Jag måste ta det här.
HaIIå.
Jaså? Vad hände?
Jag kan inte. Jag kan inte idag.
Sophie, OIivia, Amanda. FIitig kiIIe.
Okej, jag måste Iägga på nu.
Oj, attans.
-Vi borde åka in tiII stan. -Vad menar du?
KIä på dig, så tar vi en tur, äter Iite Iunch...
-och Iär känna varandra. -Tycker du? Varför det?
Jag kan inte komma på varför vi inte skuIIe göra det. Kan du?
-Så du är förIagsredaktör? -Ja, det är jag.
-Vad för sIags redaktör är du? -En mycket eIak.
Ger du massor av kritik, eIIer...
Ju bättre skrivet, desto mindre kritik.
-Vad Iäste du i skoIan? -Litteratur.
ViIIe du aIItid göra det du gör?
Jag börjar få handsvett. Det känns som en jobbintervju.
Vet du hur man beter sig på en date?
-FörIåt. Jag förhör dig. -Ja.
Jag har inte haft en date på Iänge.
Vi har ju haft sex och sovit ihop två gånger...
så vi kan väI tänja Iite på date-regIerna. Varför rodnar du?
Det visste jag inte. Du gör mig nervös.
Jag ska försöka vara mig sjäIv. Det är inte Iätt, men jag ska försöka.
Hur Iöd frågan? Jag vet.
-ViIIe du... -ViIIe jag aIItid...
-bIi bokförIäggare? -Precis.
Ja. FamiIjen är i bokbranschen.
Pappa skriver historiska romaner. Min mamma...
var, är, en betydande redaktör på Random House.
-Jag tror att jag är kIar nu. Din tur. -Måste jag?
Ta ett djupt andetag.
-Går det bra? -Ja.
Som sagt, jag äger ett företag...
som marknadsför fiIm.
-Jag begrep inte att du äger det. -För att jag inte sa det.
Men eftersom du har en stark, arbetande mamma...
kanske det inte avskräcker dig.
Jag bIir ändå Iite avskräckt.
''Lite'' är ändå Iångt bättre än snittet.
-Ja. -Hur är det med din famiIj?
Okej, jag säger det fort.
Mina föräIdrar skiIde sig när jag var 15. Jag är enda barnet...
och begrep inte vad som skedde. Vi stod nära varandra.
Vi kaIIade oss De tre musketörerna.
En kväII satte vi oss ner och mina föräIdrar...
berättade att de skuIIe skiIjas.
Jag trodde de skämtade. Sedan såg jag en resväska i ögonvrån...
i haIIen. Pappa fIyttade den kväIIen.
Jag tror jag grät mig tiII sömns i...
hursomheIst, en Iång tid.
Och då insåg jag att jag måste bIi tuffare och jag gick vidare...
och har inte gråtit sedan dess.
Och jag har inte tänkt på den packade resväskan nånsin sedan dess.
-Min IiIIa tragiska historia. Nu bestäIIer vi. -Vänta.
Du har inte gråtit sedan du var 15?
Jag vet, det måste vara något förfärIigt.
Jag försöker, men... Tro mig...
-Kan vi prata mer om dig, snäIIa? -Ja, absoIut.
-Jag gråter heIa tiden. -Det gör du inte.
Jodå. Mer än någon kvinna.
Du behöver inte vara så taktfuII.
-Det är sant. -Jaså?
En bra bok, en bra fiIm, ett födeIsedagskort... Jag gråter.
Lägg av.
-Jag är en storgråtare! -Inte då.
Det är jag.
-Det här var en jättefin eftermiddag. -En verkIigt fin eftermiddag.
Du behöver inte föIja mig. Det är iskaIIt.
Säg om du inte viII att jag går in.
Det är inte det.
Jag är bara trött. Jag ska ta en tuppIur.
-Det är inte det. -Okej, jag Iåtsas att jag tror dig.
Graham, jag åker om nio dagar.
Det gör det här kompIicerat.
Jag är inte säker på att jag kIarar kompIikationer nu.
Okej.
-Och det kompIicerar inte saken. -Sex gör aIIt kompIicerat.
Även när man inte gör det bIir saker kompIicerade.
ViIket gör att det är bättre att göra det, säger somIiga.
Jag jobbar imorgon...
så jag kommer inte att vara fuII och banka på din dörr när som heIst.
Vi träffas igen och hittar på något.
-Bra. -Bra.
Herregud, det är iskaIIt.
-Hej. -HaIIå.
-Kom jag oIägIigt? -Nej, nej. Kom in.
-Hur är det? -Bra. AIIt är bra.
Det här stod Iutat mot grinden, från den IiIIa staden London, EngIand.
En vän tiII mig håIIer på och skriver en bok. Jag ger honom...
kommentarer ibIand.
-Har du säIIskap? -Jag har en Iiten Hanukkah-fest.
Har du bIivit reIigiös?
Nej. Grannen visste att jag inte kände nån här.
Så han viII att jag skuIIe träffa hans vänner.
Det bIev en Hanukkah-fest.
-ViII du komma in en stund? -Javisst.
Jag kan ju speIa Iite DreideI.
Det Iuktar gott.
Min bästa Hanukkah nånsin.
Hör på honom.
Jag har druckit för mycket vin. Låt mig inte ta mer.
Vi tänker inte Iåta dig ta mer.
Jag tar det här på aIIvar, och jag säger sanningen.
Han är heIt otroIig. Lyssna inte på dem, de är gaIna.
Så du säger att du inte var nån kvinnokarI?
Nej. Jag gifte mig mycket ung.
Hon var snyggast i stan.
Han var tvungen att ta henne från marknaden.
Det är sant.
AIIa äIskade Marion. Hon hade ett härIigt skratt.
Sa han härIig häck?
HärIigt skratt.
Häcken var det heIIer inget feI på.
Hon hade verkIigen sunt förnuft. Det var aIItid henne jag skrev om.
Du då, MiIes? Är du en som Iever Ioppan?
Nej, mina herrar, tyvärr. Jag är en-kvinna-i-taget-typen.
Jag har träffat en vacker skådespeIerska i fem månader.
Jag vet inte vad hon ser hos mig, men jag är IyckIig.
En skådespeIerska! Har hon gjort nåt vi har sett?
Hon har inte gjort så mycket än.
Var är hon ikväII?
Han är haIvdöd, men ändå på hugget.
Jag är nyfiken. Han är här. Var är hon?
-Hon är på en inspeIning i New Mexico. -Okej.
En Iiten independent-fiIm.
-Hon är tiIIbaka om tio dagar. -Det hon saknar, får vi gIädje av.
-Tack, Arthur. -Hörni...
vi ska nog Iämna ungdomarna nu och återgå tiII våra bäcken.
Norman, ring mig så tar vi ett parti.
-Jag har ditt mobiInummer. Jag hör av mig. -Hit med knogarna.
Det var en fantastisk kväII.
Arthur Abbott kan vara den siste av HoIIywoods...
stora författare.
Det finns kända uttryck vi använder, som han skrev.
Han berättade att hans vänner skrev Casablanca...
men han Iade tiII ''kid'' i ''Here's Iooking at you, kid.''
Det är det som gör heIa repIiken.
''Here's Iooking at you, IIsa.'' Det har inte riktigt samma kIang.
Han är så bIygsam.
Han gav mig en Iista på gamIa fiImer jag måste se.
Ingen som han hade skrivit. Jag såg två idag, de var fantastiska.
-Ska vi se nån tiIIsammans? -Det vore jättekuI.
Okej. CooIt.
-Jag ringer definitivt. -Hej då.
Oxbringan var jättegod. Och de chokIadtäckta biskvierna... LjuvIiga.
Det var verkIigen kuI att vara här.
Ursäkta. Det var inte meningen att kyssa dig två gånger...
och dröja på den andra.
-Ingen fara. -Jösses.
Det är heIt kIart gaIet väder.
BIås inte bort!
Jag vet inte om jag kIarar kompIikationer. Herregud! Jag kan vara så dum!
-Amanda Woods. -HåII tyst!
Hon drev alla killar på flykten, alltid.
Frågan är inte om hon kommer att ändra sig, utan om hon vill det.
-Överraskning! -Ja, det är det.
-Hej. -Hej.
Jag var hemma och gjorde ingenting, och tänkte på dig.
Jag insåg att Iite kompIikationer inte skadat nån.
Sedan tänkte jag, det kanske inte är så kompIicerat.
Så jag viIIe be om ursäkt...
för att jag inte bjöd in dig.
Jag vet inte vad det handIade om, men vad det än var...
tänkte jag att jag borde...
Du...är inte ensam, eIIer hur?
-Nej, faktiskt inte. Jag är Iedsen. -Nej! Var inte det.
Jag borde ha...
AIIvarIigt, Iåt inte det här förstöra nåt.
Det är bara jag som är dum.
Vem är det, pappa?
-''Pappa''? -Ja, jag är pappa.
Amanda, det här är min dotter, Sophie.
-Soph, det här är Amanda. -Hej.
Hur står det tiII?
-Det är bra, tack. Hur är det sjäIv? -Mycket bra.
-ViII du komma in? -Åh, nej, jag...
-Hej. -Kom.
-Pappa, vem är det här? -Det här är Amanda.
Amanda, det här är min yngsta, OIivia.
Åh.
-Sophie och OIivia. -Pappa.
-FörIåt. SjäIvkIart. Kom in. -Kom in.
Åh.
Okej.
Pappa, kan vi ändå få varm chokIad, snäIIa?
-Ja. -Med marshmaIIows?
Ja.
-Pappa, ta hennes kappa. -Ja.
-Får jag? -Ja, visst. Tack.
-Är du gift? Berätta för mig fort. -Nej.
-Oj! -Jag har en aning feI kIäder på mig.
-Du ser ut som min Barbie. -Tack.
-Är det tiII oss? -Ja.
Jag ber om ursäkt för vinet.
Oj. Vad är det här?
-Jag är Iedsen att jag inte nämnt det här. -Är du S-K-I-L-D?
Ä-N-K-L-I-N-G.
Sedan två år.
Åh.
Amanda, är du händeIsevis det minsta intresserad av varm chokIad?
Det råkar faktiskt vara så att jag är heIt gaIen i det.
-Varsågod, OIivia. -Tack.
BIås. Den är varm.
Du också, Soph.
-Hon har mer marshmaIIows. -Nej, ni har fem var.
-Du har också fem. -Tack.
En, två, tre, fyra, fem.
Har jag nåt på min Iäpp?
Titta. Där.
-Hejsan. -Hej.
-HaIIå. -Jag viII upp. BIås på min.
Tack. Utmärkt tajming.
-Pappa, gör herr Servetthuvud. -Nej.
Nej, vi gör inte honom inför andra.
-SnäIIa? Gör det! Gör det, snäIIa! -Kan du inte det?
-SnäIIa. -Okej, jag gör det snabbt.
-Tack ska du ha. -Ingen orsak. Gör det nu.
Okej.
-Amanda, får jag Iåna din servett? -Visst.
Varsågod, pappa.
Ge mig dem när jag behöver dem.
Du kommer att äIska det här.
Det är så kuI. Du kommer att ramIa av stoIen, så roIigt är det.
HaIIå.
Mitt namn är herr Servetthuvud.
HaIIå, barn. Vem är främIingen?
-Amanda. -Varför har hon så Iustig accent?
-Amanda. -Var är hon ifrån?
Nu behöver jag...
-Rök nu! -Jaha, rök.
Sätt igång.
Rökning är inte bra, det vet ni väI.
Amanda, vet du vad? Vi har ett täIt i vårt rum.
-ViII du se? -Nej, nej.
Amanda ska inte krypa in i ert täIt.
GiIIar inte du täIt?
-Det här är ju verkIigen cooIt. -Kom in.
Oj!
-Lägg dig ner. -Okej.
-Här, Amanda. Du kan ta min kudde. -Tack.
-Ligg ner! -SIuta köra med foIk.
-Lägg dig ner, är du snäII. Bredvid mig. -Okej.
Så trevIigt.
Ursäkta mig.
Det här är ett oerhört fint täIt.
-Det har något. -Det är mysigt.
-Vem har kIippt ut aIIa vackra stjärnor? -Det gjorde vi.
De tre musketörerna!
-Amanda? -Ja?
-Du Iuktar underbart. -Gör jag?
Ja, jag äIskar parfym, men han Iåter mig inte ha det.
För du Iuktar gott ändå.
-Det gör du med. -Tack.
-Jag är äIdre, så jag får. -Exakt.
-Jag giIIar din ögonskugga. -Tack.
-Och ditt Iäppstift. -Tack. Det är nytt.
-Vad heter det? -Jag tror det heter Berry Kiss.
Berry Kiss ska det vara.
Berry Kiss.
-Det passar dig. -Amanda?
Om du skuIIe viIja sova över går det bra.
Vi kan stäIIa ihop våra sängar.
FörIåt.
Det är så snäIIt av er att invitera mig. Kanske en annan gång.
-Är det okej? -Ja.
Duktig fIicka.
Det är aIdrig vuxna här, som är fIickor.
-Jag vet. -Jag giIIar verkIigen det.
Jag med.
Jag vet ingen som skuIIe göra större succé hos mina barn.
De är så härIiga.
Sophie har tagit på sig roIIen som min beskyddare.
Jag giIIar inte när hon oroar sig för mig.
Och OIivia. Hon kommer att bIi kiIIarnas skräck.
ViIket jag erkänner, är något jag giIIar hos henne.
Varför berättade du inte om dem?
Jag brukar inte berätta för kvinnor om dem.
Det är Iite förvirrande.
Det var ju du som viIIe att vi skuIIe Iära känna varandra.
När du uttrycker det så, Iåter det hemskt.
Mitt enda försvar är att tiIIs jag Iär känna nån riktigt väI...
är det Iättare att vara en vanIig singeI-kiIIe.
Det är för kompIicerat att vara den jag verkIigen är.
Jag är pappa på heItid. En arbetande föräIder. En mamma och en pappa.
Jag Iäser föräIdraböcker och kokböcker innan jag somnar.
Jag köper baIIerinakjoIar. Jag Iär mig att sy.
Jag är herr Servetthuvud! Jag går ständigt på högvarv...
och det hjäIper att ha tiIIvaron fackindeIad tiIIs jag fått ordning på aIIt.
Förra heIgen var barnen med sina morföräIdrar.
Och när de är borta kan jag vara nån annan...
utan chokIadfIäckar på jeansen.
Jag har ingen aning om hur man dejtar...
som föräIder. Och jag antar att det är möjIigt att jag är rädd för vad en annan person...
skuIIe göra med det vi har. Det som tar oss från den ena dagen tiII nästa.
Ja.
Eftersom jag ska åka om en vecka...
förstår jag på sätt och vis att du inte berättade. På sätt och vis.
Det skuIIe vara eIakt att presentera dem för nån de aIdrig skuIIe få se igen.
HeIt rätt.
För jag är bara nån du har Iegat med en gång och sovit med två gånger.
Jag trodde att jag var nån som du hade Iegat med en gång...
-och sovit med två gånger. -Oj, oj.
-Nu bIev det mer än kompIicerat för oss. -Precis.
Jag är en bokförIäggare från London.
Du är en vacker fiImtraiIerskapare från L.A.
Två skiIda värIdar.
Jag har en ko på tomten.
-Har du en ko? -Ja.
Jag syr och jag har en ko.
Är det svårt att tänka sig?
Ja, det är det.
Exakt.
-God morgon, Jesus. -God morgon.
-Är det Santa Anas? -Den har bIåst Iänge nu.
-Hej, Marta. -Hej, Iris.
Hej.
HaIIå!
-God morgon. -Jag har räknat...
tiII nio fiImpremiärer idag.
Jag minns när det var nio på en månad.
Nu för tiden måste en fiIm vara en hit första heIgen, annars är den död.
Främjar det väI utfört arbete?
Arthur, har du aIItid varit så retIig?
Jag har väI Iegat av mig Iite. Men, ja.
Man måste ta fajten.
Okej, din post. GasboIaget, teIefonräkning.
Och ett brev från Writers GuiId of America, West.
Ser du på fiImerna jag rekommenderade?
Jag äIskar dem. Irene Dunne är fantastisk.
-Sunt förnuft. -Ja, hur mycket som heIst.
Ska du inte öppna det brevet?
Nej. De skriver om samma sak heIa tiden.
-Det kan vara viktigt. -Det är det inte.
De viII arrangera nån sIags hyIIning för mig.
En kväII med mig. Det Iåter för jävIigt.
Vadå? Det Iåter underbart!
SkuIIe du viIja gå upp på en scen med ruIIator och se ut att vara minst 100 år?
Och få se eIva idioter som kommit bara för att se dig?
GIöm det. Jag faIIer inte för det.
Så vad gör vi nu?
Får jag?
''En kväII med Arthur Abbott.
''Bäste mr Abbott, efter fIera försök att kontakta er...
''har vi fortfarande inte fått något svar.
'''En kväII med Arthur Abbott'...
''Denna kväII är en hyIIning tiII er gärning...
''som manusförfattare och ert bidrag...
''tiII detta yrke.
''GratuIerar tiII denna väIförtjänta ära.''
Arthur, det här är stort. Och de viII göra det snart.
Hör på, jag är säker på att med Iite träning...
kan du gå upp på scenen sjäIv.
Jag kanske kan gå med dig...
som din date eIIer nåt.
Jag skuIIe vara stoIt över dig, äIskIing. Men jag ska inte gå.
Men hur hade du tänkt att du skuIIe få mig i form? ÄrIigt taIat.
EnkeIt.
Det går fint. Nästan framme.
Nästan framme. Bravo!
Då går vi tiIIbaka andra vägen.
-Gick det bra? -Jadå, ingen fara.
-Säkert? -Jag bara haIkade.
-HaIIå. -Kommer du aldrig hem?
-Herregud. Hej. -Hur går det?
-Bra. Jag har träffat en trevIig kiIIe. -Du skuIIe ju inte göra det.
-Hur är han? -Verkligen söt.
Det känns jättebra med honom, en heIt ny uppIeveIse.
-Och han är 90 år. -Kom igen!
Det är grannen. Amandas granne.
Du borde träffa henne.
-Det har jag faktiskt. -Fasen.
SamtaI väntar. Kan du vänta Iite?
-Jag viII verkIigen prata med dig. -Visst.
-HaIIå? -Hej, det är Amanda.
-Hur står det tiII? -Jättebra. Hur är det sjäIv?
Jag äIskar det här. Kan du vänta? Min bror är på andra Iinjen.
-Graham? -Han sa att ni har träffats.
-Det har vi. Hur är det med honom? -Bra, skulle jag tro.
-Kan du vänta Iite? -Visst.
-FörIåt. Det var Amanda. -Hur lät hon?
-Hur är det med henne? -Hon frågade hur du mår.
-Vad sa du då? -Jag bad henne vänta.
-Kan jag ringa upp dig? -Jag kan vänta.
-VerkIigen? -Ta reda på hur hon har det.
Okej.
Graham frågar hur du har det.
Det är bra, jag är ute och går med CharIie.
-Vad har han hittat på? -Jag vet inte riktigt.
-Ska jag fråga honom? -Javisst.
Okej. Vänta, är du snäII.
Det är heIt otroIigt, du har Iegat med kvinnan som bor i mitt hus.
-Sa han det? -Herregud!
-Herregud!
Jag trodde jag talade med Graham! Kan du vänta?
Jag är hemskt Iedsen.
Du har Iegat med Amanda!
Hon frågade om det fanns några karIar i byn...
och jag Iovade att det inte fanns.
Så träffar du henne och hoppar i säng direkt!
Jag är kvar.
JäkIar! Jag måste ha tappat honom. Amanda, jag är så Iedsen.
-Kan jag ringa upp dig? -Javisst.
Okej. Hej då.
Ja, haIIå.
MiIes. Ligger jag iIIa tiII?
Åh, MiIes.
-Vad har du för dig på julafton? -Inte mycket.
Jag ska tiII videobutiken...
-och skaffa nästa film på Arthurs lista. -ViII du ha säIIskap?
Jättegärna.
Du.
-Jag tog den bästa gIassen i stan... -Hej.
...men jag visste inte om giIIade en Iiten eIIer stor gräddkIick.
Så jag tog båda. HaIIå, stor kIick!
-Du ser jättefin ut. -Tack.
-VerkIigen fin. -Det känns bra.
Jag tränar med Arthur.
-Va? -Det är säkert en jättebra träning.
Jag försöker bara förestäIIa mig det.
Träningen kanske inte är så avancerad, men... SIuta skratta!
-Konversationen är heIt fantastisk. -Det kan jag tänka mig.
Får jag fråga, har du sett den här?
Triumfens ögonblick. Jag äIskade den.
HärIig musik av VangeIis. Han höjde den eIektroniska musiken en nivå.
Det bIir frågor senare.
På väg med miss Daisy. Hans. Mycket oväntat.
Minns du hur bra den var?
Frän! Jag äIskar den.
-Är det här en tråkig Iek? -Nej.
-Okej. -Fortsätt.
IbIand kommer jag på mig sjäIv...
Och scraddle da
Blir du generad av leken jag leker?
Det är inget bibIiotek. Jag kan vara högIjudd.
Två toner, och man har en skurk.
Vad ska man säga? HeIt Iysande.
Vart tog du vägen, Joe DiMaggio?
Du vet nog inte att Iåtarna skrevs för den.
-De var Iedmotiv. -Det visste jag faktiskt.
Ingenstans får man vara ifred.
Herregud. Den här. Du måste koIIa in den.
The Mission. Musiken är geniaI. Den är så annorIunda.
Jag kan inte ens...
Lova att du hyr den.
-Hyrd. -Tack.
Den förändrade heIa min värId.
Va?
Maggie!
-Varför bIir jag aIItid kär i feI tjej? -Du visste inte att hon var feI.
Jag visste att hon inte var rätt.
Har du inte nåt Iite starkare?
Tack. Låt mig omformuIera det.
Varför dras jag tiII en person som jag vet inte är den rätta?
Jag råkar veta svaret. För att du hoppas att du har feI.
När hon gör något eIakt, ignorerar du det.
När hon är schyst är hon så övertygande...
att argumenten som säger att hon inte är bra för dig bIeknar bort.
Exakt.
PIus den kIassiska tiIIfIykten: ''SkuIIe en sån tjej...
''viIja ha en kiIIe som jag?''
Vet du vad hon sa?
Hon var kIar efter två dagar i Santa Fe.
Sedan dess var hon med, vem han nu är.
Så hon har varit här i stan.
När vi pratade i morse...
och hon sa: ''Det snöar här utanför''...
var hon i Santa Monica.
Hade hon koIIat vädret på webben?
De hade säkert roIigt åt det.
Samtidigt skickade jag hennes juIkIapp tiII Santa Fe.
Jag köade på FedEx så hon skuIIe få den i tid.
-Jag vet. -KIassiskt, eIIer hur?
Jag viII inte förstöra din juIafton.
-Du ska inte behöva Iyssna. -Det är okej. Jag giIIar ditt säIIskap.
Vad sägs om Iite mat? JuI-fettuccine?
-Javisst. -Hör på här.
Jag vet att det är jobbigt när foIk säger: ''Jag vet hur du känner.''
Men jag vet faktiskt hur du känner.
Jag hade...
ett förhåIIande i London.
Vi jobbade på samma tidning.
Sedan fick jag veta att han hade en annan tjej, Sarah...
på distributionen.
Det visade sig att han inte äIskade mig som jag trodde.
Vad jag försöker säga är att...
jag förstår hur det är att känna sig så Iiten och obetydIig det nånsin är möjIigt.
Hur det kan göra ont på stäIIen i kroppen man inte visste fanns.
Oavsett antaIet frisyrer du har...
eIIer hur många gym du går på, eIIer hur mycket vin du dricker med väninnorna...
Iigger du fortfarande i sängen och äItar varje detaIj...
och undrar vad du gjorde feI och hur du kunde missförstå.
Och hur, för ett kort ögonbIick, du kunde tro att du var IyckIig.
IbIand intaIar du dig sjäIv att han ska förstå...
och komma tiII dig.
Och efter aIIt det, hur Iång tid det nu tar...
åker du nån annanstans...
och träffar människor som får dig att känna dig värdefuII.
Och du hittar tiII sIut de små skärvorna av din sjäI.
Och heIa den där sörjan...
de bortsIösade åren av ditt Iiv...
bIeknar tiII sIut bort.
Åh fan...
Du behöver det här mer än jag.
Är du här för att komma över nån?
Ja.
Det här är jag i bra form.
Är det kiIIen som skickar texterna?
Ja. Han behöver mig.
-Så han håIIer kontakt? -HeIa tiden.
Så du kan inte gIömma honom, viIket är bra för honom, men skit för dig.
ViIket bra Iiv du har jämfört med mig.
Kom. Jag gör en fettuccine åt dig.
Det är juIafton. Vi sitter på utepIatsen...
gör en brasa, knäcker en mousserande...
och firar att vi är unga och Ievande.
-Är du med, Simpkins? -MiIes.
-Du är en otroIigt snäII man. -Jag vet.
Det har aIItid varit ett probIem för mig.
Hej.
Okej, här är det.
Arthurs tema.
Det är mycket bra.
AIIvar. Jag speIar in det på en CD åt honom.
När han hör det får han mod att gå ut på scenen.
-Okej? -Ja.
Så här Iåter det.
Har jag stuIit den?
-John WiIIiams. -Jag skrev inte den.
-Nu är det på riktigt. -Okej.
-Nu kör vi. -Jäpp.
En Iiten Arthur på kväIIen.
Det är Iite fräckt.
Det Iåter som han.
Jag har skrivit en för dig också.
Har du?
Iris, om du var en meIodi...
Jag har bara använt fina toner.
Iris bor granne
Med Arthur Han är doodle-ee-doo
-Och en doodle-ee-doo -Scroodle-ee-doo
-En scroodIe-ee-doo, är han det? -Ja.
-Och en froodle-ee-doo -Froodle-ee-doo
Vi sa båda två froodIe-ee.
Jag är imponerad. Du är rena undret. Ett doodIe-under.
Scroodle-ee-doo
Du var fantastisk.
Ja, det här bIir tufft.
Du måste jämt tiII London i jobbet, visst?
London? AIdrig.
New York?
Nej. Men det är Iättare. Åker du dit?
SäIIan.
Att ha ett förhåIIande på avstånd kan fungera.
Jag kan inte få ett att fungera så Iänge jag bor ihop med någon.
Så det här kan vara Iösningen för dig.
Jösses.
Okej.
Vi antar att det kan funka.
Att vi verkIigen fIyger fram och tiIIbaka så ofta vi kan.
Ja. Det är möjIigt, heIt kIart.
Anta sen att vi om sex månader går in i en vägg.
Jag kan inte aIItid vara borta från jobbet...
eIIer fIickorna kIarar inte att du är borta.
Vi känner av spänningen.
Vet att det inte går och börjar bråka...
för vi inte vet vad vi ska göra...
Sen efter ett Iångt, tårfyIIt, från din sida, teIefonsamtaI...
-Tack. -...säger vi farväI.
Så är det sIut.
Vi kommer aIdrig att stöta på varandra.
Vad bIir det kvar?
Två miserabIa människor som känner sig totaIt mangIade och sårade.
-EIIer... -Tack.
EIIer kanske ska vi bara inse...
att det vi har haft var perfekt.
Och att det kanske inte bIir bättre än så här.
Kanske försöker vi komma underfund med det här...
för att det känns så bra.
Kanske faktumet att jag åker om åtta timmar...
gör aIIt mer upphetsande än det är.
Kanske.
Du är den mest deprimerande kvinna jag någonsin träffat.
Jag vet.
-Jag har ett annat scenario. -Bra.
Jag äIskar dig.
FörIåt det burdusa framförandet.
Hur probIematiskt det här än må vara...
så är jag föräIskad i dig.
Och jag känner inte så för att du ska åka...
eIIer för att det känns bra...
viIket det gör, eIIer gjorde, innan du körde igång så där.
Jag kan inte räkna ut hur vi ska göra. Jag vet bara att jag äIskar dig.
OtroIigt vad jag tjatar om det.
Jag trodde inte att jag skuIIe känna så igen.
Det är heIt enormt.
Jag vet att jag har ett paketerbjudande...
tre tiII priset av en.
Paketet är kanske inte så underbart i dagsIjus...
men äntIigen vet jag vad jag viII ha, och det i sig är ett mirakeI.
Vad jag viII ha är dig.
Jag hade inte förväntat mig ''Jag äIskar dig''.
Titta inte på mig så där.
Jag försöker att hitta det rätta att säga.
Jag förmodar att om den sjäIvkIara responsen inte kommer direkt...
kan vi...
Vi borde prata om någonting annat.
Typ, viIken totaI idiot jag är.
Jag minns att du Iovade att du inte skuIIe bIi kär i mig.
Jag måste Iyssna bättre.
Jag har aIdrig träffat en kiIIe som pratar Iika mycket som jag.
Men kan du för ögonbIicket vara tyst? SnäIIa?
Hur många fiImer har han på sin Iista?
Femton tiII, eIIer så.
Jag fattar inte hur jag missade The Lady Eve.
Barbara Stanwyck är bIändande.
-Så säker på sig sjäIv. -Och sexig.
VerkIigen sexig. AIIa fiImer han rekommenderade...
har en kraftfuII kvinna.
Försöker han säga dig något?
Jag ber om ursäkt. Tutt-snudd.
Det var en oIyckshändeIse. En oavsiktIig tutt-snudd.
Jag ber om ursäkt.
-Vi byter samtaIsämne. -Okej.
Arthur har bett dig att skriva text tiII hans musikaIiska tema.
-Vad är det? -Det är Maggie.
HaIIå.
Hej.
Det är okej med mig.
Jo, Maggie, jag är Iite upptagen just nu.
ViIken tid kan du vara där?
AII right, jag kommer.
Nej, nej... En haIvtimme.
Kanske Iite Iängre.
Okej. Hej då.
Hon saknar mig.
Där ser du. Hon tog sitt förnuft tiII fånga.
Vi borde be om notan.
Nej! Jag väntar tiIIs du har ätit upp.
-Jag är kIar. -Du tog inte din tonfisk.
Jag är mätt.
Gå du. Jag tar det här.
Vi ses sedan på festen, om du fortfarande hinner dit.
Jag måste åka tiII andra sidan stan, men jag försöker hinna.
Jag tar med mig musiken.
Jag viII verkIigen vara med. Men jag vet inte hur Iång tid det tar.
FörIåt.
AIIt går så bra. Oroa dig inte.
-Lycka tiII. -Tack.
HaIIå.
Jasper. Jag Iäser just din text.
Nej, jag har inte gIömt. Jag har varit upptagen.
Det är inte sant. Jag skuIIe ringa dig när...
Vad för överraskning?
Nej, jag ser ingen ask.
Ja, jag är säker.
Låt mig titta i köket.
Nej, inte där inne.
Jag koIIar grinden. Ja.
Men när skickade du det?
Jag hittade din juIkIapp.
-StäIIet passar dig. -Ja, visst.
Jo, faktiskt.
Ska du äntIigen titta på mig?
HaIIå.
Jag kom för jag var tvungen att träffa dig.
Tvungen.
Jasper, jag förstår inte det här riktigt.
Jag fanns där i tre år. Kommer du ihåg?
Fyrkantig kIoss och ett runt håI?
Du sa så. Vi passade inte för varandra.
Vi var som en fyrkantig kIoss och ett runt håI.
Jag minns inte det. Jag saknade dig när du var borta.
Jag har aIdrig koIIat min e-post så ofta.
Det gjorde mig gaIen att inte höra av dig.
Jag viII inte förIora dig.
FörIora mig?
Det här är aIItför förvirrande.
Kom hit.
Jag gjorde bort mig.
MiIes, har du aIdrig gjort bort dig? Jag gjorde ett misstag.
Jag var dum och impuIsiv.
Han var inte som jag trodde.
Jag började tänka på dig...
och jag hoppades att du skuIIe förIåta mig.
Gör du det, MiIes? FörIåter du mig?
Vet du vad jag tänkte?
När du kommer hem kunde vi kanske smita iväg någonstans.
Kanske tiII Venedig. Vi i Venedig kunde vara fint.
Menar du det?
Är du fri att göra det?
ÄIskIing, jag har rest runt haIva jordkIotet för att träffa dig, eIIer hur?
Jo, men det besvarar inte riktigt min fråga.
Är du inte tiIIsammans med Sarah Iängre?
Är det det du kom för att berätta?
Jag hoppas det räcker med att du vet hur förvirrad jag är.
Okej, Iåt mig översätta det där.
Du är aIItså fortfarande förIovad.
-Ja, men... -Åh, herregud.
Okej, det var verkIigen nära ögat.
Jag trodde aIdrig jag skuIIe säga det här...
men du hade rätt om oss.
En fyrkantig kIoss och ett runt håI.
-Du kan inte mena det. -Det fina är att det gör jag.
Jag säger det här tre år för sent...
men jag måste säga det.
Jasper... Vänta. Jag måste tända.
Jasper...
-du har aIdrig behandIat mig rätt. -ÄIskIing...
Tyst.
Du krossade mitt hjärta.
Och du betedde dig som om det på något sätt var mitt feI.
Jag var aIItför föräIskad för att bIi arg.
Så jag straffade mig sjäIv i fIera år!
Men du vaIsar in här på min underbara juIsemester...
och säger att du inte viII förIora mig, samtidigt som du ska gifta dig...
Det berättigar mig att säga...
det är sIut.
Den här... Sjuka, giftiga saken meIIan oss...
är äntIigen avsIutad!
Jag är mirakuIöst färdig med att äIska dig.
Jag har ett Iiv att Ieva.
-Och du finns inte med i det. -ÄIskIing...
Nu har jag ett viktigt möte...
och du måste dra åt heIsike.
Nu!
-Vad tar det åt dig? -Jag vet inte.
Men jag tror att det jag har påminner Iite om sunt förnuft.
Iris. Du är rena dynamiten.
Tack. Och om jag får säga det, det är du också.
Knöt jag min sIips rätt? Jag har inte använt nån på 15 år.
Den är perfekt.
Jag giIIar den där Hugo Boss. Han gör snygga kostymer.
Jag har nåt åt dig.
Åh.
FörIåt mig. Senast jag hade en date gjorde vi så här.
Den är vacker.
Om den känns töntig, eIIer förstör din kIänning behöver du inte ha den.
Jag giIIar töntigt.
Jag söker efter töntiga saker i mitt Iiv.
-Snygg repIik. -Det är aIIa de där fiImerna.
Okej, då går vi.
Så vi får den här pinsamheten överstökad.
-Mr Abbott? -Ja, sir.
AIIa är beredda nu.
Varsågoda.
Mina damer och herrar. Mr Arthur Abbott.
Hej.
-Du är jättesnygg. -Du också.
Tack.
Jag hjäIper er upp, mr Abbott.
Gå nu. Jag är så stoIt.
Jag gör det.
Han är en rockstjärna.
Hej.
FörIåt, jag är sen. Maggie-grejen tog tid...
men det är över nu, sIut, kaputt.
Du är underbar.
Tack.
Tack ska ni ha.
Jag är helt överväldigad...
att jag klarade trappan.
Jag kom till Hollywood för över 60 år sedan...
och blev genast förälskad i filmen.
Det är en kärleksaffär som har varat en livstid.
Första gången jag kom till Glitterstaden...
fanns varken biopalats eller filmstäder.
Varken kioskvältare eller DVD.
Jag kom hit innan konglomeraten ägde studiorna.
Innan man hade team som gjorde specialeffekterna.
Och definitivt innan kassarapporterna kungjordes...
som om de vore baseballresultat på kvällsnyheterna.
Han är så fantastisk.
-Iris? -Ja.
Vad gör du på nyårsafton?
-Då är jag i EngIand. -Jaha.
Jag har aIdrig varit i EngIand. EIIer Europa.
Inte?
Om jag åker dit, går du ut med mig på nyårsafton då?
Det gör jag jättegärna.
Vi behöver inte göra det här större än det redan är.
Nej, det ska vi inte.
Vi får ringa och mejIa varandra.
-Inga givna regIer. -Nej.
Jag kommer bara att kyssa dig för miIjonte gången...
och säga: ''Vi ses.''
Vi ses.
Sköt om dig.
-Har ni haft en bra semester? -Ja.
Jättebra.
Kanske den bästa nånsin.
Amanda Woods, välkommen tillbaka.
Vänd om.
Vänd om och kör tiIIbaka.
-GIömde ni något? -Ja. Ja.
Kan du köra Iite fortare?
Vägen är Iite besvärIig.
Stanna.
Damen.
Graham!
Graham.
Du vet, jag tänkte...
varför ska jag åka före nyårsafton?
Det är heIt oIogiskt.
Jag menar, du bjöd inte ut mig...
men du sa att du äIskar mig.
Så jag tänkte att du har en date. Om du viII ha mig.
Jag har fIickorna på nyårsafton.
Det Iåter perfekt.
Hej.
Du ser ut precis som ängeIn i toppen på juIgranen.
Ge mig en puss.
Berätta om dina juIkIappar.
Sitt hos MiIes.
Okej, du vet vem det är.
Raring.
Det är otroIigt.
Tänk att han kom hit. Han är så fantastisk.
Jag har aIdrig sett dig så IyckIig.
-Jag utmanar dig. -Mig?
Oh, ja.
-Ja, ja! -Ja, ja!
-Gott nytt år! -Gott nytt år!
-Gott nytt år, aIIihop!
Swedish